Ухвала
04 червня 2021 року
м. Київ
справа № 523/9273/19
провадження № 61-8241ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В., 
розглянув касаційну скаргу Державної казначейської служби України 
на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 15 липня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 14 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до другого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції, Державної казначейської служби України про відшкодування майнової та моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до другого Суворовського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Державної казначейської служби України, в якому позивач просив стягнути 
з Державної казначейської служби України у рахунок відшкодування майнової шкоди 276 534 грн та моральної шкоди - 20 000 грн.
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 15 липня 2020 року позов ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди задоволено частково.
Стягнуто з Державної казначейської служби України на користь 
ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 1 000 грн. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.
Постановою Одеського апеляційного суду від 14 квітня 2021 року апеляційну скаргу Державної казначейської служби України залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 15 липня 2020 року змінено в частині стягнення моральної шкоди.
Стягнуто з Державної казначейської служби України на користь 
ОСОБА_1 5 000 грн на відшкодування моральної шкоди.
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
13 травня 2021 року Державна казначейська служба України подала 
до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 15 липня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 14 квітня 2021 року і ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.
Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно 
до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду 
і вирішення справи. 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, 
оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму 
для працездатних осіб, а судові рішення у цій категорії справ не підлягають касаційному оскарженню.
Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України  однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - 
на касаційне оскарження судового рішення.
Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, специфіку його повноважень як «суду права», процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що касаційне провадження здійснюється після розгляду справи судом першої інстанції, 
а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанцій.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах 
та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених 
у цій же статті ЦПК України. 
Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах та справах з ціною позову, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, 
яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти дотриманню розумного строку розгляду справи, а також визначеності й стабільності у цивільних правовідносинах.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом 
на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).  
Ціна позову у цій справі становить 296 534 грн, тобто суму, яка станом 
на 01 січня 2021 року не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270, 00 грн х 250 = 567 500, 00 грн).
Державна казначейська служба України не погоджується із судовими рішеннями у частині стягнення з державного бюджету України на користь 
ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 000 грн.
У касаційній скарзі заявник зазначає про відсутність підстав для віднесення цієї справи до категорії, визначеної частиною шостою статті 19 ЦПК України. 
Наведені заявником в касаційній скарзі доводи, які значною мірою зводяться до необґрунтованості судових рішень судів першої й апеляційної інстанції в частині стягнення моральної шкоди, з урахуванням ціни позову, характеру правовідносин, встановленого судами факту тривалого невиконання рішення суду, не підтверджують виключних обставин, які могли б свідчити про наявність підстав для відкриття касаційного провадження у справі з ціною позову, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином, обставин, за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягають касаційному оскарженню, Верховним Судом у цій справі не встановлено. 
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України                              суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням наведеного, оскільки Державною казначейською службою України подано касаційну скаргу на судові рішення, що згідно положень 
ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити.
Керуючись статтею 129 Конституції України, частинами шостою, дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державної казначейської служби України на рішення Суворовського районного суду 
м. Одеси від 15 липня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 14 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до другого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції, Державної казначейської служби України про відшкодування майнової та моральної шкоди - відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                    Є. В. Синельников
 
       С. Ф. Хопта
 
       В. В. Шипович