ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/6080/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Падій В.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  20 квітня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді                               Оксененка О.М.,
суддів:                                                     Вівдиченко Т.Р.,
                                                          Лічевецького І.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу  Приватного підприємства «Джозефина» на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Джозефина» до Управління Держпраці у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

Приватне підприємство «Джозефина» звернулось до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Чернігівській області, в якому просило: визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Чернігівській області про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 13.11.2020 №25-01-019/0013/39.
Позов обґрунтовано тим, що постанова є незаконною та такою, що не відповідає дійсним обставинам справи та не підтверджується належними доказами. 
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2021 року у задоволенні адміністративного позову - відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги - задовольнити.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції було винесено рішення без надання оцінки доводам позивача, зокрема не враховано судову практику згідно якої відповідачем в порушення вимог чинного законодавства не було надано вимогу про надання документів із записом адміністратора ресторану про відмову від підпису про вручення такої вимоги.
Окрім того, апелянт звертає увагу, що законом не передбачено обов`язку у позивача приносити необхідні документи до Управління Держпраці у Чернігівській області, та вихід інспектора 22.09.2020 не здійснювався.
Також апелянт зазначає про те, що підпис адміністратора ресторану ОСОБА_1 було сфальсифіковано, що свідчить про безпідставність винесення оскаржуваної постанови.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем зазначено про те, що ПП «Джозефина» було обізнано про необхідність надання завірених копій документів, проте на момент складання акту про неможливість проведення інспекційного відвідування, тобто на 29.09.2020, так і на момент складення постанови про накладення штрафу від 13.11.2020 позивачем не було надано витребувані документи.
З огляду на вказане, контролюючий орган вважає що через недання документів Управлінння не реалізувало наявні у нього повноваження на проведення перевірки, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог.
У відповіді на відзив позивачем зазначено, що перелік, необхідних до перевірки документів від 22.09.2020 є сфальсифікованим документом, при цьому у матеріалах справи відсутні документи щодо відмови позивача від надання документів для ознайомлення інспекторами праці у ході проведення інспекційного відвідування за місцем його здійснення.
Згідно п.3 частини першої ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) також у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, Приватне підприємство «Джозефина» є юридичною особою, яка здійснює діяльність за основним видом постачання готових страв для подій (КВЕД 56.21), діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування (КВЕД 5610), що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
На підставі доповідної записки начальника відділу з питань додержання законодаства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Чернігівській області В. Луцишиної від 11.09.2020 №655 про можливий допуск працівників до роботи, без оформлення трудового договору Управлінням Держпраці у Чернігівській області 11.09.2020 прийнято наказ №623 про проведення позапланового інспекційного відвідування ПП «Джозефина», з 16 вересня по 29 вересня 2020 року, щодо додержання законодавства про працю, в частині використання найманої праці, без належного оформлення трудових відносин.
У свою чергу, 11.09.2020 Управлінням Держпраці у Чернігівській області видано направлення №594 на проведення інспекційного відвідування ПП «Джозефина», за адресою здійснення господарської діяльності: вул. Серьожнікова, 2, м. Чернігів, ресторан «La Storia».
Під час інспекційного відвідування 16.09.2020 інспектором праці було встановлено, що за адресою: вул. Серьожнікова, 2, м. Чернігів, ресторан «La Storia», здійснювали роботу на користь позивача наступні працівники: бармен ОСОБА_2 , офіціанти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , повара ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , продавець морозива ОСОБА_8 , адміністратор ОСОБА_1 та посудомийка ОСОБА_9 , яких замінює: адміністратор ОСОБА_10 , бармен ОСОБА_11 , офіціанти ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , повар ОСОБА_14 . 
У адміністратора ресторану ОСОБА_1 , бармена ОСОБА_2 та продавця морозива ОСОБА_15 були відібрані письмові пояснення, про що інспектором було складено акт №1 від 16.09.2020.
На час інспекційного відвідування директор ПП «Джозефина» ОСОБА_16 був відсутній. 
У свою чергу, 22.09.2020 повторно було здійснено вихід за адресою здійснення господарської діяльності ПП «Джозефина», проте директор позивача ОСОБА_16 також був відсутній, проте в приміщенні ресторану знаходились ті ж самі працівники, які були 16.09.2020; адміністратор ОСОБА_1 повідомила, що директор ОСОБА_16 знає про перевірку, але під`їхати в ресторан не має змоги. 
Адміністратору ресторану ОСОБА_1 був наданий перелік потрібних для перевірки завірених копій документів, з вказаною датою надання копій документів до 23.09.2020 10-00 год. до Управління за адресою вул. П`ятницька, 39, каб. 905, про що складений акт №2, в якому міститься особистий підпис адміністратора ресторану ОСОБА_1 про його отримання.
При цьому, 23.09.2020 на адресу відповідача надійшов запит директора ПП «Джозефина» ОСОБА_16  про надання документів, на підставі яких проводиться перевірка (а.с.47).
Листом від 29.09.2020 позивачу була надана відповідь на його запит та надіслано копію направлення на проведення контрольного заходу. 
Однак, 29.09.2020 інспектором праці Пушенко Н.М. складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування №25-01-019/0013, яким зафіксовано неможливість проведення інспекційного відвідування у зв`язку з створенням перешкод у діяльності інспектора праці: ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; відсутністю об`єкта відвідування; не надання для ознайомлення книг, реєстрів та документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, їх завірених об`єктом відвідування копій або витягів; відсутністю об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємств та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), який направлено позивачу 30.09.2020 рекомендованим листом.
05 жовтня 2020 року на адресу позивача надіслано повідомлення №10-04/5114 про необхідність одержання акту про неможливість інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) від 29.09.2020 №25-01-019/0013 та для розгляду справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю, яке направлено позивачу рекомендованим листом.
У подальшому, 13.11.2020 заступником начальника Управління Держпраці у Чернігівській області Хоменко І.І. винесено постанову №25-01-019/0013/39 про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, якою за створення перешкод у проведенні інспекційного відвідування щодо додержання законодавства про працю, в частині використання найманої праці, без належного оформлення трудових відносин шляхом ненадання інформації, документів та пояснень, що є порушенням частини першої статті 259 Кодексу законів про працю України, на підставі абзацу 8 частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України накладено на ПП «Джозефина» штраф у розмірі 80000 гривень, яка направлена рекомендованим листом позивачу 16.11.2020.
Не погоджуючись з таким рішенням відповідача та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки під час проведення інспекційного відвідування позивача, винесення та направлення ПП «Джозефина» акту про неможливість інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) від 29.09.2020 №25-01-019/0013 та постанови про накладання штрафу від 13.11.2020 №25-01-019/0013/39 Управлінням Держпраці у Чернігівській області не було допущено порушення вимог діючого законодавства, тому оскаржувана постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню.
Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V (далі - Закон № 877-V), дія якого поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Згідно з частиною четвертою статті 2 Закону № 877-V заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.
Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому Законом № 877-V порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин 1, 4, 6 - 8, абзацу 2 частини 10, частин 13 та 14 статті 4, частин 1 - 4 статті 5, частини 3 статті 6, частин 1 - 4 та 6 статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини 3 статті 22 цього Закону.
Відповідно до частини першої статті 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Так, процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування) визначена Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 823 (далі - Порядок №823).
Згідно пункту 2 Порядку №823 заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.
Заходи контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються інспекторами праці виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, дотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин) (далі - виконавчі органи рад) у формах, визначених абзацом першим цього пункту.
За змістом пункту 9 вказаного Порядку під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення. На вимогу об`єкта відвідування або уповноваженої ним посадової особи інспектор праці надає копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та вносить запис про проведення інспекційного відвідування до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності) перед наданням акта для підпису.
Згідно пункту 10 Порядку № 823 тривалість інспекційного відвідування не може перевищувати 10 робочих днів.
У силу вимог пункту 12 Порядку №823 вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій або витягів з документів, пояснень, доступу до всіх видів приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання.
У відповідності до пункту 14 Порядку № 823 у разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування, зокрема ненадання на письмову вимогу інспектора праці інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 10 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, перевищення строків проведення інспекційного відвідування, визначених пунктом 9 цього Порядку, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування із зазначенням відповідних підстав, який у разі можливості підписується об`єктом відвідування або іншою уповноваженою ним особою.
Копія акта, зазначеного у пункті 14 цього Порядку, надсилається органам, яким підпорядкований об`єкт відвідування (за наявності), для вжиття заходів з усунення перешкод і забезпечення присутності об`єкта відвідування за своїм місцезнаходженням (пункт 15 Порядку № 823).
З аналізу викладених норм вбачається, що відповідач, як територіальний орган Держпраці, наділений правом проводити заходи державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності позивача з питань, віднесених до його компетенції, зокрема, у формі інспекційних відвідувань.
При цьому, у разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці, уповноваженими особами Держапраці складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування із зазначенням відповідних підстав, який у разі можливості підписується об`єктом відвідування або іншою уповноваженою ним особою.
Як вбачається з матеріалів справи, інспектором праці Пушенко Н.М. 29.09.2020 складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування №25-01-019/0013, яким зафіксовано неможливість проведення інспекційного відвідування у зв`язку з створенням перешкод у діяльності інспектора праці: ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; відсутністю об`єкта відвідування; не надання для ознайомлення книг, реєстрів та документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, їх завірених об`єктом відвідування копій або витягів; відсутністю об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб  підприємств та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування) (а.с.10-11, 50-51).
При цьому, слід відмітити, що акт інспекційного відвідування є службовим документом, в якому відображено узагальнений опис виявлених під час проведення інспекційного відвідування порушень законодавства, тобто такий є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства.
Судом першої інстанції вірно відмічено, що матеріали справи містять докази отримання позивачем вимоги про надання переліку копій завірених документів для здійснення інспекційного відвідування, що підтверджується актом №2 від 22.09.2020, в якому міститься особистий підпис адміністратора ресторану ОСОБА_1 про отримання такого переліку документів, які необхідно надати відповідачу, а також запитом директора ПП «Джозефина» ОСОБА_16 від 22.09.2020 про надання документів, на підставі яких проводиться перевірка, що спростовує твердження апелянта про ненадання такої вимоги.
Отже, станом на 22.09.2020 позивач був обізнаний про необхідність надання переліку витребуваних копій завірених документів відповідачу, проте як на момент складання акту про неможливість проведення інспекційного відвідування, тобто на 29.09.2020, так і до прийняття відповідачем спірної постанови 13.11.2020, позивач не надав витребувані відповідачем документи, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б спростовували даний факт.
Вказані обставини не були спростовані і в апеляційній скарзі.
Твердження апелянта про фальсифікацію підпису адміністратора ресторану ОСОБА_1 про отримання 22.09.2020 переліку документів, які необхідно надати відповідачу, колегія суддів оцінює критично, оскільки матеріали справи не містять акту про відмову в отриманні такого переліку документів.
Втім, факт можливої фальсифікації підпису не підтверджується належними та допустими доказами, та суд позбавлений можливості підтвердити або спростувати вказані обставини з огляду на відсутність у останнього компетенції на проведення такого дослідження.
Слід відзначити, що на адресу контролюючого органу 23.09.2020 надійшов запит директора ПП «Джозефина» ОСОБА_16 від 22.09.2020 про надання документів, на підставі яких проводиться перевірка, що свідчить про обізнаність останнього про проведення відповідної перевірки.
При цьому, відповідач як уповноважений орган держави на здійснення заходу контролю має право на самостійне визначення переліку та обсягу документів, необхідних йому для реалізації наявних повноважень; витребувані документи мають містити інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування. Через ненадання позивачем витребуваних документів, відповідач не реалізував наявне в нього повноваження, що є створенням перешкод у проведенні перевірки.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 21.10.2019 у справі №200/11885/18-а та від 16.07.2020 у справі №522/6990/17.
Посилання апелянта на те, що на час здійснення відповідачем планового заходу контролю відносно позивача відсутня затверджена уніфікована форма акту колегія суддів відхиляє, оскільки даний факт не може бути підставою для обмеження контролюючого органу у здійсненні покладених на нього законодавством повноважень.
Крім того, судом першої інстанції вірно відхилено доводи позивача на те, що відповідачем інспекційне відвідування проводилось відповідно до Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №295, який втратив чинність 14.05.2019, оскільки з направлення на проведення контрольного заходу від 11.09.2020 №594 вбачається наявність інформації про те, що на підставі наказу Управління від 11.09.2020 №623 у період, з 16 по 29 вересня 2020 року, головному державному інспектору відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Пушенко Н.М., за участю головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Дудар Л.М., доручено провести інспекційне відвідування позивача саме відповідно до підпункту 3 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2020 №823.
Разом з тим, колегія суддів наголошує, що будь-які процедурні порушення, пов`язані із самим процесом оформлення результатів діяльності суб`єктів владних повноважень по фіксації недотримання суб`єктом приватного права вимог законодавства оцінюється судом з урахуванням всіх обставин справи та необхідністю досягненням балансу, зокрема, між інтересами особи правопорушника, публічними інтересами, які проявляються у забезпеченні дотриманні роботодавцями трудового законодавства та захисті інтересів працівників.  
Згідно абзацу сьомого та восьмого частини другої статті 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі, зокрема, недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення; вчинення дій, передбачених абзацом сьомим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, - у шістнадцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.
З огляду на вказане, для застосування відповідальності повинна бути наявність таких умов: 1) дії щодо недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні; 2) проведення перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому частини другої статті 265 КЗпП України.
Як свідчать матеріали справи, 13.11.2020 заступником начальника Управління Держпраці у Чернігівській області Хоменко І.І. винесено постанову №25-01-019/0013/39 про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, якою за створення перешкод у проведенні інспекційного відвідування щодо додержання законодавства про працю, в частині використання найманої праці, без належного оформлення трудових відносин шляхом ненадання інформації, документів та пояснень, що є порушенням частини першої статті 259 Кодексу законів про працю України, на підставі абзацу 8 частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України накладено на ПП «Джозефина» штраф у розмірі 80000 гривень, яка направлена рекомендованим листом позивачу 16.11.2020 (а.с.9,61).
У свою чергу, абзацом другим частини другої статті 265 КЗпП України встановлено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.
Так, 30.09.2020 відповідачем рекомендованим листом направлено позивачу акт про неможливість інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) від 29.09.2020 №25-01-019/0013 (а.с. 52-53).
Також відповідачем 05.10.2020 на адресу позивача рекомендованими листами було надіслано повідомлення №10-04/5114 про необхідність одержання акту про неможливість інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) від 29.09.2020 №25-01-019/0013 для розгляду справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю, які повернуті відправнику з підстав не вручення під час доставки (а.с.57-60). Позивач на розгляд не з`явився.
Отже, підставою для застосування до позивача санкцій було створення позивачем перешкод у проведенні інспекційного відвідування щодо додержання законодавства про працю, в частині використання найманої праці, без належного оформлення трудових відносин шляхом ненадання інформації, документів та пояснень на запит відповідача для здійснення інспекційного відвідування.
Наведені обставини свідчать, що під час проведення інспекційного відвідування позивача, винесення та направлення ПП «Джозефина» акту про неможливість інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) від 29.09.2020 №25-01-019/0013 та постанови про накладання штрафу від 13.11.2020 №25-01-019/0013/39 Управлінням Держпраці у Чернігівській області не було допущено порушення вимог діючого законодавства.
З огляду на вказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від від 13.11.2020 №25-01-019/0013/39 є правомірною, а тому вона не підлягає скасуванню.
Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.
За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,
ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Джозефина» - залишити без задоволення.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2021 року
- залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя                                                            О.М. Оксененко 

Судді                                                                          Т.Р. Вівдиченко

                                                                                  І.О. Лічевецький