УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
26 квітня 2021 року 
м. Київ
справа № 316/1323/17
провадження № 51-1986впс21
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянув подання голови Запорізького апеляційного суду про направлення матеріалів кримінального провадження № 316/1323/17 за апеляційними скаргами прокурора та захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , на вирок Енергодарського міського суду Запорізької області від 17 грудня 2020 року, з одного суду апеляційної інстанції до іншого.
Суть питання
До Касаційного кримінального суду Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України) надійшло вищезазначене подання, яке мотивовано тим, що у Запорізькому апеляційному суді неможливо провести автоматизований розподіл указаних матеріалів провадження через відсутність необхідної кількості суддів судової палати з розгляду кримінальних справ.
Учасники судового провадження у порядку, передбаченому КПК України, повідомлені про час і місце розгляду подання. Клопотань про відкладення зазначеного розгляду до Верховного Суду не надходило.
Встановлені обставини та мотиви Суду
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд до іншого суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду.
Згідно з вимогами ч. 3 вищезазначеної статті питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Як видно з матеріалів провадження, до Запорізького апеляційного суду надійшли матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України (далі – КК України), ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, разом з апеляційними скаргами прокурора і захисника ОСОБА_4 на вирок Енергодарського міського суду Запорізької області від 17 грудня 2020 року. 
Згідно з протоколом щодо неможливості автоматизованою розподілу судової справи між суддями від 06 квітня 2021 року у даному провадженні здійснити автоматизований розподіл справи виявилось неможливим через відсутність достатньої кількості суддів.
Згідно з даними подання голови Запорізького апеляційного суду до складу судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду входять сім суддів ( ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ).
Відповідно до подання голови Запорізького апеляційного суду, з семи суддів судової палати з розгляду кримінальних справ цього суду, 4 судді ( ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 і ОСОБА_13 ) виключені з авторозподілу, на підставі ч. 1 ст. 76 КПК України, оскільки брали участь у цьому кримінальному провадженні під час досудового розслідування при розгляді апеляційних скарг сторони захисту на ухвали слідчих суддів про застосування та продовження запобіжних заходів, що підтверджується наявними в матеріалах провадження копіями ухвал Апеляційного суду Запорізької області від 12 і 13 липня 2017 року. Крім того, ухвалою Запорізького апеляційного сулу від 01 квітня 2021 року задоволено заяву про самовідвід судді  ОСОБА_11 на підставі ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки він брав участь у цьому кримінальному провадженні під час досудового розслідування як слідчий суддя. 
Таким чином, на думку голови Запорізького апеляційного суду, залишилось лише двоє суддів ( ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ), які можуть брати участь при розгляді апеляційних скарг прокурора та сторони захисту.
Крім того, Запорізьким апеляційним судом вжито організаційних заходів, направлених на перегляд спеціалізації суддів, а саме 02 квітня 2021 року проведено збори Запорізького апеляційного суду, на яких ставилось питання про скасування спеціалізації суддів Запорізького апеляційного суду та ліквідації судових палат з розгляду цивільних та кримінальних справ, утворених відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». 
Також на розгляді зборів суддів було поставлено питання про внесення змін до Засад використання автоматизованої системи документообігу Запорізького апеляційного суду, затверджених рішенням зборів суддів Запорізького апеляційного суду від 26 вересня 2019 року, а саме щодо виключення 3 та 4 абзацу п. 2.5 вказаних Засад, в яких закріплено, що спеціалізація судді при розподілі справ визначається з урахуванням того, до складу якої судової палати він входить. 
За результатами голосування вирішено відмовити у зміні спеціалізації суддів Запорізького апеляційного суду, ліквідації судових палат з розгляду цивільних та кримінальних справ і у внесенні змін до вищевказаних Засад.
Перевіривши наведені у поданні доводи та матеріали кримінального провадження, Верховний Суд дійшов висновку, що подання не підлягає задоволенню на таких підставах.
Положеннями ст. 125 Конституції України регламентовано, що судоустрій є Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом. 
Під час застосування правил спеціалізації суддів потрібно виходити з єдності правового статусу судді, що передбачає здійснення ним правосуддя в будь-якій справі, віднесеній до юрисдикції конкретного суду (за винятком випадків, що прямо передбачені законом).
Відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, для кожного судді може бути визначена більше, ніж одна спеціалізація. Визначення спеціалізації суддів у суді, в тому числі слідчих суддів, має забезпечити виключення випадків неможливості проведення автоматизованого розподілу справи або матеріалів кримінального провадження через відсутність суддів відповідної спеціалізації.
Крім того, Положенням про автоматизовану систему документообігу суду (у редакції рішення Ради суддів України від 15 вересня 2016 року № 58) установлено, що автоматизований розподіл судових справ між суддями в судах, у яких відсутня спеціалізація або її застосування неможливе, здійснюється між усіма суддями.
Слід зазначити, що у Запорізькому апеляційному суді фактично працює 18 суддів.  
Положеннями чинного Закону України «Про судоустрій і статус суддів» дійсно передбачено, що збори суддів можуть визначати спеціалізацію суддів з розгляду конкретних категорій справ, а також можуть утворювати судові палати з розгляду окремих категорій справ (ч. 2 ст. 18, ч.ч. 4-6 ст. 26, ч. 5 ст. 128). 
Однак мета цих положень полягає в тому, щоб дати зборам суддів організаційні інструменти для підвищення оперативності та якості відправлення правосуддя шляхом запровадження спеціалізації та формування судових палат з урахуванням наявності достатньої кількості суддів та інших доречних факторів. Але очевидно ці положення не можуть тлумачитися як право зборів суддів визначити спеціалізацію чи склад палат у такий спосіб, що замість підвищення якості та оперативності здійснення правосуддя в суді це призведе до неможливості розгляду судом певної категорії справ. 
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя повинен додержуватися присяги, а за змістом ст. 57 цього Закону судді присягають Українському народові, окрім іншого, чесно і сумлінно здійснювати повноваження та виконувати обов`язки судді. 
Судові справи підлягають автоматизованому розподілу між суддями, які мають на момент автоматизованого розподілу судових справ повноваження для здійснення процесуальних дій. 
За таких обставин, Верховний Суд вважає, що за наявної фактичної чисельності суддів Запорізького апеляційного суду не вичерпано процесуальних можливостей щодо формування складу суду для розгляду вищевказаних апеляційних скарг, з урахуванням того, що суддя-доповідач буде визначатися зі складу суддів судової палати з розгляду кримінальних справ.
Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що підстав для задоволення подання голови Запорізького апеляційного суду про направлення матеріалів кримінального провадження № 316/1323/17 за апеляційними скаргами прокурора та захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , на вирок Енергодарського міського суду Запорізької області від 17 грудня 2020 року, з одного суду апеляційної інстанції до іншого — відсутні.
Керуючись ст. 34 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у задоволенні подання голови Запорізького апеляційного суду про направлення матеріалів кримінального провадження № 316/1323/17 за апеляційними скаргами прокурора та захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , на вирок Енергодарського міського суду Запорізької області від 17 грудня 2020 року, з одного суду апеляційної інстанції до іншого.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                             ОСОБА_2                                       ОСОБА_3