УХВАЛА
28 травня 2021 року  
Київ
справа №200/8751/20-а
адміністративне провадження №К/9901/8844/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Желєзного І.В. та Коваленко Н.В., перевіривши касаційну Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області
на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року
за позовом  ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
Ухвалою Верховного Суду від 31 березня 2021 року касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року залишено    без руху    з підстав невідповідності вимогам    частини третьої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України)    та надано скаржнику десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом направлення на адресу суду документа про сплату судового збору.
19 квітня 2021 року до Верховного Суду на виконання ухвали про залишення касаційної скарги    без руху    надійшли додаткові матеріали, з яких вбачається, що скаржником виконано вимоги ухвали суду про залишення касаційної скарги    без руху    та усунуто зазначені в ній недоліки.
Як вбачається з оскаржуваних судових рішень та матеріалів касаційної скарги, предметом розгляду у даній справі є визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - Управління), які полягають у зменшенні розміру пенсії з надбавками за рахунок виплати 50% суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01 березня 2018 року з 01 січня 2018 року, а також зобов`язання Управління перерахувати та виплатити пенсію в розмірі 65% грошового забезпечення з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року та здійснити виплату суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01 січня 2018 року з урахуванням різниці фактично сплаченої суми пенсії.
8 лютого 2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" від 15 січня 2020 року № 460-IX.
У зв`язку з цим, відповідно до частин першої та четвертої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
В обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що оскаржувані судові рішення прийняті з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.
На підтвердження своїх доводів, у касаційній скарзі скаржник вказує на те, що судами першої та апеляційної інстанції неправильно застосовано у спірних правовідносинах положення частини четвертої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII) та пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21 лютого 2018 року № 103 (далі - постанова КМУ № 103), а також не взято до уваги імперативні положення статей 242, 246, 265 КАС України у зв`язку з чим суди попередніх інстанцій дійшли помилкових висновків про зобов`язання Управління перерахувати та виплатити пенсію з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року та здійснити виплату суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01 січня 2018 року з урахуванням різниці фактично сплаченої суми пенсії.
Крім того, скаржник вказує на те, що судами першої та апеляційної інстанції під час розгляду справи не враховано висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах за подібних обставин, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 березня 2020 року у зразковій справі № 160/3586/19, а також у постановах Верховного Суду від 24 липня 2020 року у справі № 823/2442/18, від 30 листопада 2020 року у справі № 520/9127/18, які встановлюють, що у зв`язку зі скасуванням пункту 2 Постанови КМУ № 103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі №    826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії - скасовано, тому лише з 05 березня 2019 року пенсія підлягає виплаті у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії.
Також Суд бере до уваги твердження скаржника про те, що судами попередніх інстанцій проігноровано та не взято до уваги положення статті 265 КАС України, відповідно до частини другої якої нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, Управління наголошує, що положення пунктів 1, 2 постанови КМУ № 103 втратили чинність з 05 березня 2019 року.
Таким чином, проаналізувавши підстави, на яких подано касаційну скаргу, доводи скаржника зазначені в обґрунтування необхідності прийняття її до розгляду касаційним судом, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року з метою перевірки їх на відповідність статтям 242, 246, 265 КАС України, з`ясування правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій положень частини четвертої статті 63 Закону № 2262-XII, пункту 1 постанови КМУ № 103 та необхідності застосування у спірних правовідносинах висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 11 березня 2020 року у зразковій справі № 160/3586/19, а також висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 24 липня 2020 року у справі №    823/2442/18, від 30 листопада 2020 року у справі № 520/9127/18.
Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями     248,     328,     329,     334,     335,     338,     355,     359 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.
2. Витребувати з Донецького окружного адміністративного суду справу № 200/8751/20-а.
3. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів (за їх наявності) разом з ухвалою про відкриття касаційного провадження.
4. Установити для учасників справи п`ятнадцятиденний строк із дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу (у формі, встановленій частинами першою та другою статті 338 КАС України з висловленням позиції стосовно кожної з підстав касаційного оскарження: неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права) та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
5. Роз`яснити учасникам справи, що у разі не виконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд, відповідно до     статті 149 КАС України, може застосувати заходи процесуального примусу.
6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                          Я.О. Берназюк
Судді:                                                                                                              І.В. Желєзний
                                                                                                              Н.В. Коваленко