Ухвала 
 
28 травня 2021 року
м. Київ
 
справа № 953/17474/19
 
провадження № 61-6055ск21
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 02 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,                                   третя особа - Служба у справах дітей по Київському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та додаткових витрат,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2020 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду                            від 02 березня 2021 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,                                третя особа - Служба у справах дітей по Київському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та додаткових витрат задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2 000 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з 05 вересня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2 частину понесених позивачем додаткових витрат на малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 9 185,44 грн. 
У задоволенні решти вимог позову відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
У квітні 2021 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 02 березня 2021 року з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, оскільки згідно з поштовим штемпелем на конверті відправлена до Верховного Суду 09 квітня 2021 року.
 
Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду                      від 22 квітня 2021 року визнано наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними, а касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків. Запропоновано заявнику подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження та надати докази поважності причин його пропуску; уточнити касаційну скаргу, в якій повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та направити на адресу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги з доданими до неї матеріалами відповідно до кількості учасників справи. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.
 
У наданий суддею Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду строк ОСОБА_1 направила матеріали на усунення недоліків, зазначених в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22 квітня 2021 року, вважаючи, що вимоги ухвали виконано.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
У клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що процесуальний строк пропущено з поважних причин, оскільки повний текст оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції вона отримала 15 березня 2021 року, що підтверджується наданими доказами.
 
Згідно із частиною першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України передбачено, що до касаційної скарги додаються, зокрема, докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.
 
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження ОСОБА_1 пропущено з поважних причин, його можливо поновити.
 
Однак, вимоги ухвали Касаційного цивільного судуу складі Верховного Суду     від 22 квітня 2021 року виконано заявником не у повному обсязі, оскільки у касаційній скарзі на порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України заявником не зазначено підстав (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав).
 
Абзацом першим частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті                1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Згідно з підпунктами 1, 2 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
 
В уточненій редакції касаційної скарги, поданої на виконання ухвали Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22 квітня 2021 року, заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не наводить конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України.
 
Посилання у касаційній скарзі виключно на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права без зазначення на обґрунтування випадків, визначених у пунктах 1, 2, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, не є виконанням вимог процесуального закону (пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України) щодо обов`язкового зазначення у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження.
 
Згідно із частиною третьою статті 185, частиною другою статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.
 
Оскільки у відведений судом строк, станом на 28 травня 2021 року, вимоги ухвали Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду                                        від 22 квітня 2021 року заявником не виконано, що перешкоджає Касаційному цивільному суду у складі Верховного Суду вирішити питання про відкриття касаційного провадження, тому касаційну скаргу                                                    ОСОБА_1 потрібно вважати неподаною та повернути.
 
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення (частина сьома статті 185 ЦПК України).
 
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

 
УХВАЛИВ:
 
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.
 
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження судового рішення.
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 02 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей по Київському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та додаткових витрат вважати неподаною та повернути заявнику.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові. 
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                         Р. А. Лідовець