УХВАЛА

22 квітня 2021 року 
м. Київ
справа № 380/1994/20
адміністративне провадження № К/9901/12983/21
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шевцової Н.В., перевірив касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2021 року у справі №380/1994/20 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:
- визнати розрахунок грошової компенсації за не отримане речове майно виконаний на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 про звільнення від 31 липня 2019 року, включаючи довідку - розрахунок № 35 від 10 лютого 2020 року заборгованості за недоотримане речове майно та проведені перерахунки, яка відображає вказаний розрахунок незаконними; 
- визнати розмір грошової компенсації станом на 31 липня 2019 року в сумі 47492,50 грн; 
- визнати неправомірним наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 31 липня 2019 року № 167 про виключення майора ОСОБА_1 з списків особового складу частини в зв`язку з нездійсненням з майором ОСОБА_1 повного та належного розрахунку за нормами забезпечення у зв`язку з звільненням з військової служби (виключенням з списків особового складу частини);
- скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 31 липня 2019 року № 167 про виключення майора ОСОБА_1 з списку особового складу частини; зобов`язати здійснити виплату грошової компенсації за не отримане речове майно до виключення з списків особового складу частини; 
- зобов`язати за час вимушеного прогулу з дня скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31 липня 2019 року № 167 - по момент звільнення з військової служби (виключення з списків особового складу частини) нарахувати та виплатити матеріальне та грошове забезпечення, зарахувати вказаний період до календарної вислуги років військової служби. 
03 вересня 2020 року рішенням Львівського окружного адміністративного суду , залишеним без змін постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2021 року, позов задоволено частково.
Визнано неправомірним розрахунок грошової компенсації за не отримане речове майно майора ОСОБА_1 виконаний на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 про звільнення від 31.07.2019 року включаючи Довідку- розрахунок № 35 від 10.02.2020 року заборгованості за недоотримане речове майно та проведені перерахунки які відображає вказаний розрахунок .
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за не отримане речове майно.
В задоволенні решти вимог відмовлено.
На зазначені рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції військовою частиною НОМЕР_1 подано касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 12 квітня 2021 року.
Відповідно до частини першої статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Частиною третьою статті 55 КАС України встановлено, що юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.
Пунктом першим частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо касаційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.
Касаційну скаргу від імені військової частини НОМЕР_1 підписано ОСОБА_2 , як командиром військової частини НОМЕР_1 , проте до матеріалів касаційної скарги не додано жодного документа, який би підтверджував повноваження ОСОБА_2 , як її керівника.
Згідно з частиною першою статті 7 Закону України від 15 травня 2003 року №755-IV “Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань” (далі – Закон №755-IV) Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб- підприємців з Єдиного державного реєстру.
Судом вчинено дії щодо підтвердження наявності у ОСОБА_2 повноважень на підписання та подання касаційної скарги, як керівника військової частини НОМЕР_1 .
У Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні відомості щодо керівника військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ). Будь-яка, інформація щодо особи, яка має право вчиняти дії від імені відповідача без довіреності у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань теж відсутня.
За таких обставин, касаційну скаргу необхідно повернути заявнику, оскільки її підписано особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено у встановленому законом порядку.
Керуючись статтею 248, пунктом 1 частини п`ятої статті 332 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2021 року у справі №380/1994/20 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії – повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.         

Суддя-доповідач                                                                                 Н.В. Шевцова