ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2021 року                                                                                      Справа № 924/92/17 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
Головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Мельник О.В. ,  суддя Грязнов В.В. 

секретар судового засідання Дика А.І. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Хмельницької області від 15.03.2017 у справі №924/92/17 (суддя Крамар С.І.)
за позовом (заявою) ОСОБА_1 , м. Хмельницький
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" м. Хмельницький
про визнання недійсним рішення загальних зборів

за участі представників сторін:
позивача - не з"явився
відповідача - Ткач Я.С.

ВСТАНОВИВ:

 Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 15.03.2017 у справі №924/92/17 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" про визнання недійсним рішення загальних зборів. 
Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду першої інстанції позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 15.03.2017 у справі №924/92/17 та прийняти нове рішення, яким позов задоволити в повному обсязі.
Скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, тому підлягає скасуванню.
Скаржник доводить, що на час проведення загальних зборів Товариства 20.01.2017 єдиним учасником товариства був ОСОБА_1 , який мав приймати рішення про скликання загальних зборів та голосувати щонайменше по перших двох питаннях порядку денного, що підтверджує порушення прав позивача.
Вважає, що при ухваленні оскаржуваного рішення суд порушив норму ч. 5 ст. 61 Закону України "Про господарські товариства", оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів про належне та своєчасне повідомлення ОСОБА_1 про проведення загальних зборів. Тоді, як поштова квитанція наявна в матеріалах справи не підтверджує факту надіслання позивачу повідомлення про проведення загальних зборів.
Доводить, що під час проведення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" було порушено законодавство України, зокрема не повідомлено про проведення загальних зборів позивача, голосування з порядку денного здійснювалось особою, яка не була учасником товариства та не набула права голосувати на загальних зборах учасників, що суд першої інстанції не взяв до уваги.
Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 05.04.2017 прийнято апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення господарського суду Хмельницької області від 15.03.2017 у справі № 924/92/17 до провадження.
26.04.2017  відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" подав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив проти доводів апеляційної скарги і просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.
Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 01 червня 2017 року        зупинено провадження у справі №924/92/17 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" про визнання недійсним рішення загальних зборів ТОВ "Октант-центр" від 20.01.2017 оформлене протоколом №20/01-01 до набрання законної сили судовим рішенням у справі Хмельницького міськрайонного суду №686/6688/17 про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" від 02.12.2016.
У зв`язку із ліквідацією Рівненського апеляційного господарського суду справу №924/92/17 прийнято до провадження колегією суддів Північно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Мельник О.В., суддя Грязнов В.В.    відповідно до ухвали від    "11" жовтня 2018 року.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.02.2021 у справі №924/92/17 поновлено апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 у справі №924/92/17. Апеляційну скаргу призначено до розгляду в судовому засіданні, яке за клопотанням Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" вирішено провести в режимі відеоконференції.
24.03.2021 на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли від Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" додаткові пояснення до відзиву на апеляційну скаргу (вих.№ 22/03-01 від 22.03.2021), в яких просив суд апеляційної інстанції рішення господарського суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
30.03.2021 на електронну адресу Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли від позивача додаткові пояснення на відзив відповідача (вх.№2661/21 від 30.03.2021), які долучені судом до матеріалів справи.
За результатом судового засідання, яке відбулось 30.03.2021 в судовому засіданні було оголошено перерву до "11" травня 2021 року о 12:00 год. 
В судове засідання 11.05.2021 з`явилась представник відповідача, яка заперечила проти доводів апеляційної скарги та надала усні пояснення щодо суті спору з підстав викладених у відзиві та в додаткових поясненнях до відзиву на апеляційну скаргу.
Позивач в судове засідання 11.05.2021 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Відповідно до частини 1 статті 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників справи про день, час та місце розгляду справи, та те, що явка представників учасників судового процесу в судове засідання не визнана обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу в даному судовому засіданні.
У відповідності до ст.ст.222, 223 ГПК України здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол судового засідання.
Відповідно до ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Дослідивши матеріали справи та обставини на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши в судовому засіданні  пояснення представника відповідача, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.
06.02.2007 між Акціонерним комерційним банком "Мрія" (надалі "Банк") та Закритим акціонерним товариством "Октант" (надалі "Позичальник") був укладений кредитний договір №07/2007/01 від 06.02.2007, відповідно до п.1.1 якого, предметом кредитного договору є надання банком позичальникові грошових коштів (кредит) у вигляді відкличної відновлювальної кредитної лінії на таких умовах: сума (ліміт) кредиту 3000000 гривень, строк користування до 05 лютого 2009 року, плата за користування кредитом 17% відсотків річних, плата за управління кредитом 0,15 відсотка від суми кредиту (ліміту) щомісячно, плата за управління зобов`язаннями по кредиту в розмірі 1 відсоток річних від суми невикористаного ліміту кредиту /а.с. 163 у т.1/. 
Пунктами 4.1, 4.2 даного договору передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути банку отриманий кредит в повному обсязі в строк та у порядку, встановлених кредитним договором (відповідно до додатку №1 до кредитного договору) та сплатити банку плату за користування та управління кредитом та плату за управління зобов`язаннями по кредиту у розмірі та порядку, що встановлені кредитним договором.
В подальшому між банком та позичальником укладені на підставі цього кредитного договору ряд наступних договорів, які є його невід`ємною частиною (в т.ч. що збільшують боргові зобов`язання) кредитного договору №07-2007/01 від 06.02.2007, а саме: додаткова угода №71-2007/01 від 10.04.2007; додатковий договір №07-07/01-ДУ-2 від 08.08.2007; додатковий договір №07-07/01-ДУ-3 від 30.11.2007, додатковий договір №07-07/01-ДУ-4 від 14.12.2007; додатковий договір №07-07/01-ДУ-5 від 20.12.2007;  додатковий договір №07-07/01-ДУ-6 від 29.08.2008; додатковий договір №07-07/01-ДУ-7 від 23.12.2008; договір про внесення змін та доповнень №07-07/01-ДУ-8 від 25.12.2009; договір про внесення змін та доповнень №07-07/01-ДУ-9 від 22.04.2010 /а.с. 164-175, 179 у т.1/.
Виконання позичальником Закритим акціонерним товариством "Октант" зобов`язань за кредитним договором було забезпечено: договором застави цінних паперів № 07-2007/01-ДЗ-1 від 25.12.2009, укладеним між Відкритим акціонерним товариством ВТБ Банк, (далі - заставодержатель) і громадянином України ОСОБА_1 (далі - заставодавець), за яким останній у рахунок забезпечення виконання основних зобов`язань за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів у сумі 2200000,00 грн., сплати процентів за користування кредитом у розмірі 24% річних, плати за управлінням кредитом, комісії, неустойки та інших платежів передав заставодержателю цінні папери за наступними характеристиками (п.2.1 договору застави – предмет застави), а саме: вид цінних паперів – акції прості іменні; емітент - Закрите акціонерне товариство "Октант"; місцезнаходження емітента – м.Хмельницький, вул.. Озерна, 20; ідентифікаційний код емітента – 30145299; форма випуску цінних паперів – документарна; інформація про реєстрацію випуску цінних паперів – свідоцтво про реєстрацію випуску акцій, видане Хмельницьким територіальним управлінням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку 04.12.2002, реєстраційний №25/22/1/02; код випуску цінних паперів UA2200671103; форма існування цінних паперів -  документарна, сертифікат акцій серії АСЕ №0315877 від 18.02.2004; кількість цінних паперів, що передаються в заставу –       20741 штука; частка цінних паперів, що передаються в заставу, в статутному капіталі емітента – 70%; номінальна вартість 1 цінного паперу – 1 гривня 00 коп.; загальна номінальна вартість цінних паперів, що передаються в заставу – 20741 грн. 00 коп. / а.с.176-178 у т.1/.
Відповідно до п.1.2 договору застави, цей договір забезпечує виконання зобов`язань позичальника перед заставодержателем, що випливають з кредитного договору з усіма змінами та доповненнями до нього, а саме: повернути заставодержателю кредит в сумі 2200000,00 грн. не пізніше 30.11.2012 або в інший строк/термін, визначений умовами кредитного договору.
Пунктом 1.3 договору застави сторони передбачили, що укладаючи цей договір, досягли згоди, що за рахунок предмету застави заставодержатель має право задовольнити свої вимоги та відшкодувати витрати в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення вимоги заставодержателя, що передбачені умовами кредитного договору та цього договору та становлять максимальний розмір вимоги заставодержателя.  
Відповідно до п.2.2 договору застави, предмет застави належить заставодавцю на праві власності, що підтверджується: сертифікатом акцій серії АСЕ №0315877 від 18.02.2004 та випискою з реєстру власників іменних цінних паперів про стан особового рахунку на 25.12.2009 виданою Хмельницькою філією Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" вих.№28  від 25.12.2009.
Заставодержатель має право, у випадках та в порядку, передбачених цим договором та чинним законодавством України, одержати задоволення своїх вимог з вартості предмету застави переважно перед іншими кредиторами та на власний розсуд обирати порядок звернення стягнення на предмет застави (п.4.3.1 договору застави).
Згідно п. 5.2 договору застави, звернення стягнення на предмет застави здійснюється на вибір заставодержателя за рішенням суду або шляхом позасудового врегулювання відповідно до чинного законодавства України.
Поряд з цим, 20.12.2007 між Відкритим акціонерним товариством ВТБ Банк та Закритим акціонерним товариством "Октант", укладено генеральну угоду №15/2007, відповідно до п.1.1, якої банк на положеннях та умовах цієї угоди зобов`язується надавати клієнту кредитні кошти в порядку і на умовах, визначених у кредитних договорах, договорах про відкриття мультивалютної кредитної лінії, договорах про відкриття кредитної лінії, договорах про відкриття валютної кредитної лінії, договорах про надання гарантії, овердрафту та договорами про відкриття акредитиву, укладених у рамках цієї угоди і які є її невід`ємними частинами / а.с. 180 у т.1/.
Відповідно до п. 3.1 генеральної угоди, забезпеченням виконання зобов`язань клієнта перед банком за цією угодою, є майно та (або) майнові права клієнта та третіх осіб (поручителів, майнових поручителів, гарантів) згідно укладених договорів застави, поруки та гарантії. У разі виникнення у банка права на звернення стягнення на предмет застави (іпотеки), що забезпечує виконання зобов`язань клієнта за цією угодою та укладеними на її підставі договорами, для задоволення своїх вимог по будь-якому договору, клієнт зобов`язаний виконати зобов`язання за всіма іншими кредитними договорами, укладеними в рамках цієї угоди в повному обсязі, незалежно від встановлених в них строків виконання зобов`язань.   
        В подальшому між сторонами генеральної угоди №15/2007 від 20.12.2007 на її підставі укладені наступні договори, а саме: кредитний договір №25.20-15/08-СК від 14.03.2008; додатковий договір №25.20-15/08-ДУ-2 від 23.12.2008 до кредитного договору №25.20-15/08-СК від 14.03.2008;  договір про внесення змін №1 від 25.12.2009 до кредитного договору №25.20-15/08-СК від 14.03.2008; договір про відкриття кредитної лінії №25.43-15/07-КЛ від 20.12.2007; додатковий договір №25.43-15/07-ДУ-1 від 28.12.2007 до договору про відкриття кредитної лінії    № 25.43-15/07-КЛ від 20.12.2007; додатковий договір №25.43-15/07-ДУ-2 від 11.01.2008 договору про відкриття кредитної лінії № 25.43-15/07-КЛ від 20.12.2007; додатковий договір               №25.43-15/07-ДУ-3 від18.01.2008 до договору про відкриття кредитної лінії № 25.43-15/07-КЛ від 20.12.2007; додатковий договір №25.43.-15/07-ДУ-4 від 30.01.2008 до договору про відкриття кредитної лінії № 25.43-15/07-КЛ від 20.12.2007; додатковий договір №25.43-15/07-ДУ-5 від 07.02.2008 до договору про відкриття кредитної лінії № 25.43-15/07-КЛ від 20.12.2007; додатковий договір №25.43-15/07-ДУ-6 від 11.02.2008 до договору про відкриття кредитної лінії                       № 25.43-15/07-КЛ від 20.12.2007; додатковий договір №25.43-15/07-ДУ-7 від 19.02.2008 до договору про відкриття кредитної лінії № 25.43-15/07-КЛ від 20.12.2007; додатковий договір №25.43-15/07-ДУ-8 від 29.08.2008 до договору про відкриття кредитної лінії № 25.43-15/07-КЛ від 20.12.2007; додатковий договір №25.43-15/07-ДУ-9 від 23.12.2008 до договору про відкриття кредитної лінії № 25.43-15/07-КЛ від 20.12.2007; договір про внесення змін та доповнень      №25.43-15/07-ДУ-10 від 25.12.2009 до договору про відкриття кредитної лінії № 25.43-15/07-КЛ від 20.12.2007.
        В забезпечення генеральної угоди та вищезазначених договорів, Відкрите акціонерне товариство ВТБ Банк (заставодержатель) та громадянин України ОСОБА_1 (заставодавець) уклали договір застави цінних паперів №15/2007-ДЗ-2 від 25.12.2009 /а.с. 181-183 у т.1/.
        Пунктом 1.2 договору застави передбачено, що цей договір забезпечує виконання зобов`язань позичальника перед заставодержателем, що випливають з кредитного договору з усіма змінами та доповненнями до нього, а саме: повернути заставодержателю кредит в сумі 10300000,00 грн. не пізніше 19.12.2017 або в інший строк/термін, визначений умовами кредитного договору.
Відповідно до п. 2.1 договору застави, предметом застави за цим договором є цінні папери з наступними характеристиками, а саме: вид цінних паперів – акції прості іменні; емітент - Закрите акціонерне товариство "Октант"; місцезнаходження емітента – м.Хмельницький, вул. Озерна, 20; ідентифікаційний код емітента – 30145299; форма випуску цінних паперів – документарна; інформація про реєстрацію випуску цінних паперів – свідоцтво про реєстрацію випуску акцій, видане Хмельницьким територіальним управлінням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку 04.12.2002, реєстраційний №25/22/1/02; код випуску цінних паперів UA2200671103; форма існування цінних паперів -  документарна, сертифікат акцій серії АСЕ №0315877 від 18.02.2004; кількість цінних паперів, що передаються в заставу – 20741 штука; частка цінних паперів, що передаються в заставу, в статутному капіталі емітента – 70%; номінальна вартість 1 цінного паперу – 1 грн. 00 коп.; загальна номінальна вартість цінних паперів, що передаються в заставу – 20741 грн. 00 коп.
Предмет застави належить заставодавцю на праві власності, що підтверджується: сертифікатом акцій серії АСЕ №0315877 від 18.02.2004 та випискою з реєстру власників іменних цінних паперів про стан особового рахунку на 25.12.2009 виданої Хмельницькою філією Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" вих.№28  від 25.12.2009 (п.2.2договору застави).
Пунктом п.5.2 договору застави передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється на вибір заставодержателя за рішенням суду або шляхом позасудового врегулювання відповідно до чинного законодавства України.
Крім того, 23.12.2008 між Відкритим акціонерним товариством ВТБ Банк (заставодержатель) та ОСОБА_1 (заставодавець) укладений кредитний договір №25.89/08-СК та договір про внесення змін №1 від 25.12.2009 до кредитного договору № 25.89/08-СК від 23.12.2008 /а.с. 184-187 у т.1/.
В забезпечення даних договорів між сторонами укладений договір застави цінних паперів №25.89/08-ДЗ-1, відповідно до п. 2.1 предметом застави за цим договором є цінні папери з наступними характеристиками, а саме: вид цінних паперів – акції прості іменні; емітент - Закрите акціонерне товариство "Октант"; місцезнаходження емітента – м.Хмельницький, вул. Озерна, 20; ідентифікаційний код емітента – 30145299; форма випуску цінних паперів – документарна; інформація про реєстрацію випуску цінних паперів – свідоцтво про реєстрацію випуску акцій, видане Хмельницьким територіальним управлінням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку 04.12.2002, реєстраційний №25/22/1/02; код випуску цінних паперів UA2200671103; форма існування цінних паперів -  документарна, сертифікат акцій серії АСЕ №0315877 від 18.02.2004; кількість цінних паперів, що передаються в заставу – 20741 штука; частка цінних паперів, що передаються в заставу, в статутному капіталі емітента – 70%; номінальна вартість 1 цінного паперу – 1 грн. 00 коп.; загальна номінальна вартість цінних паперів, що передаються в заставу – 20741 грн. 00 коп. /а.с.196-198 у т.1/.
Пунктом 1.2 договору застави передбачено, цей договір забезпечує виконання зобов`язань позичальника перед заставодержателем, що випливають з кредитного договору з усіма змінами та доповненнями до нього, а саме: повернути заставодержателю кредит в сумі 3979000,00 грн. не пізніше 30.11.2012 або в інший строк/термін, визначений умовами кредитного договору.
Згідно п.п. 2.2, 5.2 договору застави, предмет застави належить заставодавцю на праві власності, що підтверджується: сертифікатом акцій серії АСЕ №0315877 від 18.02.2004 та випискою з реєстру власників іменних цінних паперів про стан особового рахунку на 25.12.2009 виданої Хмельницькою філією Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" вих.№28  від 25.12.2009 та звернення стягнення на предмет застави здійснюється на вибір заставодержателя за рішенням суду або шляхом позасудового врегулювання відповідно до чинного законодавства України.
Водночас, матеріалами справи встановлено, що відповідно до протоколу №15 загальних зборів акціонерів Закритого акціонерного товариства "Октант" від 28.04.2012, затверджено звіт про результати діяльності товариства за 2011 рік, звіт комісії з реорганізації товариства, передавальний акт та передавальний баланс товариства.
Також, 28.04.2012 відповідно до протоколу №1 установчих зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" за участю засновників: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийнято ряд рішення, а саме: створити товариство з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" шляхом перетворення Акціонерного товариства закритого типу "Октант" у Товариство з обмеженою відповідальністю; визнати права та обов`язки АТЗТ "Октант", які визначені в передавальному акті ЗАТ "Октант" на кінець дня 31.03.2012, затвердженому загальними зборами акціонерів ЗАТ "Октант" 28.04.2012; схвалити передавальний акт АТЗТ "Октант" на кінець дня 31.03.2012, затверджений загальними зборами акціонерів ЗАТ "Октант" 28.04.2012; затвердити статут Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр"; обрати генеральним директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" ОСОБА_1 ; обрати директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" ОСОБА_2 ; доручити контроль фінансово-господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" аудиторській фірмі ПП "Альфа-Аудит"; затвердити баланс Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр", складений на основі передавального акту ЗАТ "Октант" на кінець дня 31.03.2012, затвердженого загальними зборами акціонерів ЗАТ "Октант" 28.04.2012, рішення про схвалення  якого було прийнято Установчими зборами та зафіксовано в даному протоколі.
На підставі даних рішень та відповідно до реєстраційної дії №16731450000008506 від 06.07.2012 проведено державну реєстрацію юридичної особи – Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр", утвореної шляхом реорганізації діючої юридичної особи – Закритого акціонерного товариства "Октант" та затверджено статут Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр"  /а.с. 26-30 у т.1/. 
Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 статуту, товариство створено у відповідності до Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Законів України "Про господарські товариства", інших законодавчих та підзаконних нормативних актів України шляхом перетворення Закритого акціонерного товариства "Октант". Товариство є правонаступником Закритого акціонерного товариства "Октант".
Згідно п.п. 6.1, 6.2 статуту, учасниками товариства є громадяни України: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . Для здійснення товариством господарської діяльності, забезпечення виконання ним своїх зобов`язань та встановлення обсягу корпоративних прав учасників в товаристві створюється статутний (складений) капітал, який складає 29630 грн. та розподіляється між учасниками наступним чином: ОСОБА_1 – частка в розмірі 20741 грн., що складає 70% статутного капіталу, ОСОБА_2 – частка в розмірі 8889 грн., що складає 30% статутного капіталу.    
  При передачі частки або її частини третім особам відбувається одночасний перехід до неї всіх прав та обов`язків, що належали учаснику, який відступив її повністю або частково          (п.6.12. статуту).
        Пунктом 12.11 статуту передбачено, що претензії кредиторів до товариства задовольняються з майна, що є власністю товариства. При цьому, в першочерговому порядку задовольняються вимоги забезпечені заставою, вимоги про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, погіршенням здоров`я або смертю.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 53 Закону України "Про заставу", якщо  законом  чи  договором  не  передбачено  інше,  застава векселя чи іншого цінного паперу, який може бути переданий  шляхом вчинення передавального запису (індосаменту), здійснюється  шляхом індосаменту і вручення  заставодержателю  індосованого цінного паперу. Застава  цінного  паперу,  який   не    передається    шляхом індосаменту, здійснюється за угодою заставодержателя і особи, на ім`я якої було видано цінний папір. 
Отже, з вищевикладеного встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до договорів застави цінних паперів №07-2007/01-ДЗ-1 від 25.12.2009, №25.89/08-ДЗ-1 від 25.12.2009 та №15/2007-ДЗ-2 від 25.12.2009 передав в заставу Відкритому акціонерному товариству ВТБ Банк, власні акції Закритого акціонерного товариства "Октант" у кількості 20741 штука.
Також, як встановлено матеріалами справи між Публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк" (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "ФК Факторинг" (новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитним договором 26МБ від 24.12.2015 /а.с. 213-218 у т.1/.
Пунктом 1.1.3 даного договору передбачено, що кредитний договір – генеральна угода №15/2007 від 20.12.2007, кредитний договір №25.89/08-СК від 23.12.2008 (з усіма наступними змінами та доповненнями до нього), договір про відкриття кредитної лінії №25.43-15/07-КЛ від 20.12.2007 (з усіма наступними змінами та доповненнями до нього), кредитний договір №25.20-15/08-СК від 14.03.2008 (з усіма наступними змінами та доповненнями до нього), який підтверджує право вимоги первісного кредитора.
Відповідно до п.1.1.10 договору відступлення, до договорів забезпечення відносяться укладені між боржником/поручителем/майновими поручителями та первісним кредитором, в якості забезпечення виконання боржником зобов`язання за кредитним договором, а саме ряд договорів серед яких є - договори застави цінних паперів № 07-2007/01-ДЗ-1 від 25.12.2009, №25.89/08-ДЗ-1 від 25.12.2009 та №15/2007-ДЗ-2 від 25.12.2009.
Пунктом 3.1.3 договору відступлення передбачено, що право вимоги переходить до нового кредитора з моменту підписання цього договору, після чого новий кредитор стає новим кредитором по відношенню до боржника стосовно заборгованості по кредитному договору та зобов`язанням поручителів, боржника та/або його майнових поручителів стосовно їх зобов`язань по договорам забезпечення, про що між первісним кредитором та новим кредитором складається акт приймання-передачі права вимоги, що є невід`ємною частиною цього договору. Разом з правами вимоги новому кредитору переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, в тому числі відступлення права вимоги.
Згідно п.3.1.9 договору відступлення, новий кредитор може відступити або передати всі або будь-які права, вигоду та зобов`язання за цим договором третім особам з моменту набуття ним права вимоги згідно п.3.1.3 договору, якщо інше не передбачено умовами кредитного договору.
24.12.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія      "ФК Факторинг" (первісний кредитор) та Фізичною особою ОСОБА_3 (новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитним договором 26 МБ, яким від первісного кредитора до нового кредитора відступлено, а новим кредитором набуто право вимоги за кредитними договорами, а саме: генеральною угодою №15/2007 від 20.12.2007, кредитним договором №25.89/08-СК від 23.12.2008 (з усіма наступними змінами та доповненнями до нього), договором про відкриття кредитної лінії №25.43-15/07-КЛ від 20.12.2007 (з усіма наступними змінами та доповненнями до нього), кредитним договором №25.20-15/08-СК від 14.03.2008 (з усіма наступними змінами та доповненнями до нього), який підтверджує право вимоги первісного кредитора та договорами забезпечення серед яких є - договори застави цінних паперів №07-2007/01-ДЗ-1 від 25.12.2009, №25.89/08-ДЗ-1 від 25.12.2009 та №15/2007-ДЗ-2 від 25.12.2009 /а.с. 219-224 у т.1/.
Відповідно до п. 1.1.10 договору, договори забезпечення - договір поруки, іпотечні договори, що укладені з поручителем/ боржником та/або майновими поручителями в якості, забезпечення зобов`язань боржником за кредитним договором на день укладення кредитного договору. До договорів забезпечення відносяться укладені між боржником/поручителями/майновими поручителями та первісним кредитором, в якості забезпечення виконання боржником зобов`язань за кредитним договором, в тому числі, договір застави цінних паперів № 15/2007-ДЗ-2 від 25.12.2009 р. (з усіма наступними змінами та доповненнями до нього), укладений громадянином України ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ). 
Згідно з п. п. 2.1, 2.2 договору у відповідності до умов цього договору первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору своє право вимоги, а новий кредитор набуває право вимоги та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги ціну договору у порядку та строки встановлені цим договором. Розмір заборгованості боржника станом на день підписання сторонами цього договору становить 23066082,66 грн.
Відповідно до п.п. 3.1.3 договору від 24.12.2015 право вимоги переходить до нового кредитора з моменту підписання цього договору, після чого новий кредитор стає новим кредитором по відношенню до боржника стосовно заборгованості по кредитному договору та зобов`язаннях поручителів, боржника та/або майнових поручителів стосовно їх зобов`язань по договорах забезпечення.
Під кредитним договором, згідно п. 1.1.3 договору від 24.12.2015, сторони розуміють генеральну угоду  №15/2007 від 20.12.2007, кредитний договір №25.89/08-СК від 23.12.2008            (з усіма наступними змінами до нього), кредитний договір №07-2007/01 від 06.02.2007 (з усіма наступними змінами і доповненнями до нього), договір відкриття кредитної лінії №25.43-15/07-КЛ  від 20.12.2007 (з усіма наступними змінами і доповненнями до нього), кредитний договір № 25.20-15/08- СК від 14.03.2008 (з усіма наступними змінами і доповненнями до нього), який підтверджує право вимоги кредитора.
Згідно платіжного доручення №1 ОСОБА_3 сплатив 4005000 грн. як оплату по договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за договором №26 від 24 грудня 2015 року.
Дані обставини, встановлені судовими рішеннями у справі №686/12265/16-ц та у справі №924/159/14 (в межах справи №910/9450/18).
Договори про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитним договором №26 МБ та відступлення права вимоги за договорами іпотеки  були предметом судового оскарження у справі №686/12265/16-ц, за результатом розгляду якої постановою Верховного суду від 03.04.2019, а також рішенням у справі №924/159/14 (в межах справи №910/9450/18) від 15.10.2019 відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову про визнання договорів недійсними.
Судом в межах справи №924/922/18 також встановлено про направлення ОСОБА_3 для   ОСОБА_1 повідомлення про порушення основного зобов`язання від 20.01.2017, де зазначено про укладення договорів про відступлення права вимоги грошових зобов`язань, за кредитним договором №26 МБ від 24.12.2015, згідно якого первісним кредитором відступлено новому кредитору права вимоги за генеральною угодою №15/2007 від 20.12.2007, Кредитним договором     №25.89/08-СК від 23.12.2008      (з усіма наступними змінами та доповненнями до нього), Кредитним договором №07-2007/01 від 06.02.2007 (з усіма наступними змінами та доповненнями до нього). Договором про відкриття кредитної лінії     №25.43-15/07-КЛ від 20.12.2007      (з усіма насипними змінами та доповненнями до нього), Кредитним договором №25.20-15/08-СК від 14.03.2008      (з усіма наступними змінами та доповненнями до нього), укладеним між ПАТ "ВТБ БАНК" (право вимоги від якого перейшло до ТОВ "Факторингова компанія          "ФК Факторинг" на підставі укладеного Договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитним договором №26 МБ від 24.12.2015 з      ПАТ     "ВТВ БАНК") та громадянином України ОСОБА_1 та ЗАТ "Октант" (правонаступником якого є ТОВ "Октант-центр"), за якими ОСОБА_1 та          ЗАТ "Октант" як Позичальниками прийнято на себе зобов`язання по виконанню умов договорів та поверненню до 30.11.2012 суми позики в розмірі     23066082,66 грн. Станом на 31.12.2015     свої зобов`язання за договорами позичальниками не виконано. У рахунок виконання вищевказаних зобов`язань між Заставодержателем та ОСОБА_1 було укладено договір застави цінних паперів №15/2007-ДЗ-2 від 25.12.2009.
У повідомленні про порушення основного зобов`язання від 20.01.2017     ОСОБА_3 вимагав у ОСОБА_1 виконати порушене ОСОБА_1 зобов`язання у тридцятиденний строк з моменту отримання заяви, у випадку невиконання вимоги про повернення суми боргу, буде звернуто стягнення на частку в Статутному капіталі ТОВ "Октант-центр", яка належить ОСОБА_1 20741 грн., що складає 70% статутного капіталу ТОВ "Октант-центр". 
Судом встановлено, що ОСОБА_3 , як заставодержателем у відповідності до вимог Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень"  та п. 1.1, п.1.3.1 договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі від 02.12.2016 звернуто стягнення на всю належну ОСОБА_1 частку в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" шляхом її продажу ОСОБА_4 
Визнання недійсним договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі від 02.12.2016 було предметом розгляду у справі №924/922/18, де встановлено, що 02.12.2016 між ОСОБА_3 (Продавець) та ОСОБА_4 (Покупець) укладено договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі, за умовами п. 1.1 якого продавець зобов`язується в порядку та на умовах, зазначених у цьому договорі, передати покупцеві корпоративні права ОСОБА_1 , пропорційні його частці у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр", а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, прийняти та оплатити названі корпоративні права  /а.с. 8, 56 у т.1/.
Згідно з п. 1.3.1 договору розмір внеску 20741 грн., що складає 70% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр". 
Відповідно до п. 2.1 договору відступлення частки в статутному капіталі за цим договором є чинним і покупець вважається повноправним учасником Товариства та набуває право на внесення змін до статуту Товариства, згідно з якими покупця включено до числа учасників Товариства. 
Пунктом 4.1 договору за відступлення частки в статутному капіталі покупець зобов`язується сплатити продавцю 150000,00 грн. 
Згідно з п. 4.1 договору вартість частки в статутному капіталі за даним договором сплачується до моменту укладення договору. 
За настання обставин, зазначених у п. 2.1 цього договору, мають місце такі юридично значущі наслідки: усі права та обов`язки ОСОБА_1 як учасника Товариства переходять до покупця; продавець втрачає усі права та обов`язки, що були зумовлені його статусом як учасника Товариства, а покупець набуває відповідних прав та обов`язків; покупець стає новим учасником товариства і в повному обсязі набуває правосуб`єктності, що випливає із цього.
Договір підписано 02.12.2016, посвідчено приватним нотаріусом Джуринською Л.В., зареєстровано в реєстрі за №2986.
Господарським судом Хмельницької області рішенням від 25.06.2019, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.12.2019, та постановою Верховного Суду від 07.05.2020  відмовлено у задоволенні позову про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі    ТОВ "Октант-центр" від 02.12.2016, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Таким чином встановленим є перехід до ОСОБА_3 прав обтяжувача за кредитним договором та договорами іпотеки, зобов?язання за якими забезпечено     договором застави цінних паперів №15/2007-ДЗ-2 від 25.12.2009 укладеним громадянином України ОСОБА_1 . З огляду на викладене, реалізація ОСОБА_3 прав обтяжувача, шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем предмета забезпечувального обтяження, а саме корпоративних прав ОСОБА_1 , що відповідає його частці у статутному капіталі ТОВ "Октант-центр" (розмір внеску - 20741 гривень, що складає 70% статутного капіталу ТОВ "Октант-центр") узгоджується з вимогами статті 26 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень".
Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відтак, дійсність  договору про відступлення права вимоги від 24.12.2015 укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "ФК Факторинг" (первісний кредитор) та Фізичною особою ОСОБА_3 за кредитним договором  №26 МБ та договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі від 02.12.2016 укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнані в судовому порядку, а тому, в силу ст. 75 ГПК України, доведенню в межах даної справи не підлягають.
07.12.2016 ОСОБА_4 звернувся до в.о. директора товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" Сибаля А.М із заявою, у якій просив провести загальні збори товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" для внесення змін до статуту у зв`язку із придбанням ОСОБА_4 за договором купівлі-продажу від 02.12.2016  частки в статному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" в розмірі 20741,00 грн., що складає 70% статутного капіталу /а.с. 31 у т.1/.   
 Як вбачається із протоколу №20/01-01 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-Центр", 20.01.2017 проведено загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" за присутності ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , на яких вирішено обрати головою загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" ОСОБА_4 , секретарем зборів - ОСОБА_5 ; включити до складу учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" ОСОБА_4 та виключити зі складу учасників ОСОБА_1 ; внести відповідні зміни до статуту товариства та зареєструвати у відповідних органах; збільшити статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" та затвердити його у розмірі 500000,00 грн.; внесок до статутного капіталу ТОВ "Октант-центр" на суму його збільшення - 470370,00 грн. здійснити ОСОБА_4 грошовими коштами протягом одного року з моменту державної реєстрації відповідних змін до статуту товариства; затвердити наступний розподіл часток в статутному капіталі ТОВ "Октант-центр": ОСОБА_4 володіє часткою в розмірі 98,22% статутного капіталу товариства, що в грошовому виразі становить 491111,00 грн.; ОСОБА_2 володіє часткою в розмірі 1,78% статутного капіталу товариства, що в грошовому виразі становить 8889,00 грн.; затвердити зміни до статуту ТОВ "Октант-центр" шляхом викладення в новій редакції та доручити підписати нову редакцію статуту голові зборів ОСОБА_4 та секретарю зборів ОСОБА_5 ; уповноважити виконуючого обов`язки директора Сибаля Андрія Михайловича подати держаному реєстратору документи для вчинення відповідних реєстраційних дій у зв`язку зі змінами в статуті товариства /а.с.54-55 у т.1/.
З метою захисту своїх прав позивач, не погоджуючись з прийнятим рішенням загальних зборів звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр", згідно якої просить визнати недійсним рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр", оформлене протоколом №20/01-01 від 20.01.2017.
В обґрунтування позовних вимог вказує, що рішення є незаконним та підлягає визнанню недійсним оскільки ОСОБА_1 по – перше був відсутнім на загальних зборах власників, по – друге, всупереч нормам чинного законодавства, не був повідомлений про їх проведення. Крім того, звертає увагу суду, що голосування з питань порядку денного здійснювалось особою, яка не набула права голосування на зборах учасників товариства.
Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що ст. 15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способи захисту права встановлені статтею 16 ЦК України та статтею 20 ГК України.
Порядок організації та діяльності товариств з обмеженою відповідальністю визначається Господарським кодексом України, зокрема, відповідно до ч.3 ст.80 Господарського кодексу України, товариством з обмеженою відповідальністю є господарське товариство, що має статутний капітал, поділений на частки, розмір яких визначається установчими документами, і несе відповідальність за своїми зобов`язаннями тільки своїм майном.
Згідно зі ст.145 Цивільного кодексу України та ст. 58 Закону України "Про господарські товариства" (надалі в редакції чинній на момент проведення загальних зборів) вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників.
Відповідно до ст. 98 Цивільного кодексу України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства.  Порядок скликання загальних зборів визначається в установчих документах товариства (ч.4 ст.98 ЦК України). Рішення загальних зборів може бути оскаржене учасником товариства до суду.
Згідно п. 8.1.7 статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр"                (в редакції на момент скликання зборів учасників), повідомлення про скликання зборів надсилається кожному учасникові листом за 30 днів до дати проведення зборів. Повідомлення про проведення зборів повинно містити зазначення порядку денного, часу і місця проведення зборів.
Тобто, будь-яких застережень, щодо надсилання даного повідомлення учасникам товариства – рекомендованим або цінним листом з описом, даний пункт статуту і статут в цілому не містить.
Частиною 1 ст. 167 ГК України передбачено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.
Відповідно до ст. 10 Закону України "Про господарські товариства" та ст.88 ГК України, учасники товариства мають право, зокрема: брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим Законом.
Право участі у товаристві є особистим немайновим правом і не може окремо передаватися іншій особі (ч.1 ст.100 ЦК України).
Статтею 61 Закону України "Про господарські товариства" визначено загальний порядок скликання загальних зборів учасників товариства. Так, загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю скликаються не рідше двох разів на рік, якщо інше не передбачено установчими документами. Позачергові загальні збори учасників скликаються головою товариства при наявності обставин, зазначених в установчих документах, у разі неплатоспроможності товариства, а також у будь-якому іншому випадку, якщо цього потребують інтереси товариства в цілому, зокрема, якщо виникає загроза значного скорочення статутного капіталу. Загальні збори учасників товариства повинні скликатися також на вимогу виконавчого органу. Учасники товариства, що володіють у сукупності більш як 20 відсотками голосів, мають право вимагати скликання позачергових загальних зборів учасників у будь-який час і з будь-якого приводу, що стосується діяльності товариства. Якщо протягом 25 днів голова товариства не виконав зазначеної вимоги, вони вправі самі скликати загальні збори учасників.
Про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.
Рішення загальних зборів учасників як вищого органу товариства з обмеженою відповідальністю є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин. У зв`язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути: невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства; порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів; позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах (постанова Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 27.03.2018 у справі №904/9431/15).
При цьому судами враховуються, що для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства. Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову.
Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що одним із гарантованих прав учасників товариства є їх участь в управлінні цим товариством безпосередньо або через уповноважені ними органи. Неповідомлення учасників товариства про проведення загальних зборів є порушенням їх прав, що може бути підставою для визнання рішень загальних зборів такого товариства недійсними.
          Колегія суддів зазначає, що матеріали справи містять належним чином завірену копію повідомлення учасників про проведення загальних зборів учасників товариства з зазначенням порядку денного, часу і місця проведення зборів /а.с. 33 у т.1/ та докази надсилання даного повідомлення учасникам товариства /а.с. 34-36 у т.1/. За результатами відстеження на сайті «Укрпошти» відправлення №2901313273487, яке адресоване ОСОБА_1 колегією суддів встановлено, що дане відправлення вручене адресату особисто 19.12.2016 /а.с. 36 у т.1/.     
Колегія суддів звертає увагу, що доказів зворотнього, у т.ч. неповідомлення позивача про дату, місце та час проведення загальних зборів з відповідним порядком денним, позивачем не надано та матеріали цієї господарської справи не містять.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.
Отже, з`ясовуючи питання неповідомлення позивача про дату, час та місце проведення загальних зборів товариства, колегією суддів досліджено порядок такого повідомлення визначений в статуті Товариства з обмеженою відповідальністю "Октан-центр" і відповідно встановлено факт отримання ОСОБА_1 даного повідомлення.
З урахуванням викладеного спростовуються доводи викладені скаржником в апеляційній скарзі щодо неналежного повідомлення ОСОБА_1 про проведення 20.01.2017 загальних зборів  Товариства з обмеженою відповідальністю "Октан-центр".
Також безпідставними є доводи апелянта, що голосування з питань порядку денного здійснювалось особою, яка не набула права голосування на зборах учасників товариства.
Відповідно до п. 6.12 статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" (в редакції на дату укладення договору купівлі-продажу частки) при передачі частки або її частини третім особам відбувається одночасний перехід до неї всіх прав та обов`язків, що належали учаснику, який відступив її повністю або частково.
Враховуючи імперативний характер норми ч. 2 ст. 149 ЦК України, якою законодавець передбачив, що звернення стягнення на всю частку учасника в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю припиняє його участь у товаристві, колегією суддів встановлено, що на час проведення загальних зборів, рішення яких оскаржено, у позивача - ОСОБА_1 були відсутні майнові права на частку в статутному капіталі, а також припинилося право участі в Товаристві з обмеженою відповідальністю "Октант-Центр" у зв`язку із зверненням стягнення 02.12.2016 на всю його частку у товаристві.
При цьому, колегія суддів враховує, що чинність договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі    ТОВ "Октант-центр" від 02.12.2016, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було предметом розгляду у справі №924/922/18 і рішення набрало законної сили.
Так, рішенням Господарського суду Хмельницької області від 25.06.2019 у справі №924/922/18, яке залишене без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.12.2019, та постановою Верховного Суду від 07.05.2020  відмовлено у задоволенні позову про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі    ТОВ "Октант-центр" від 02.12.2016, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
При цьому колегія суддів враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду викладену у справі № 909/1294/15 від 01.10.2019 де зазначено, що в разі відступлення частки особа набуває права на частку внаслідок укладення правочину, а не внаслідок його прийняття до складу учасників товариства загальними зборами чи державної реєстрації відповідних змін. Включення/виключення такого учасника до складу учасників товариства на підставі рішення загальних зборів учасників товариства та державна реєстрація відповідних змін до статуту є діями на виконання договору щодо відчуження частки у статутному капіталі товариства.
З урахуванням вказаного рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" оформлене протоколом від 20.01.2017 №20/01-01 не могло порушувати законних прав та інтересів ОСОБА_1 як учасника товариства. Звертаючись із відповідним позовом, ОСОБА_1 у першу чергу мав довести наявність порушення прийнятим рішенням товариства його корпоративних прав на момент прийняття рішення.
Позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.
Разом з тим, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.
Отже, колегія суддів не вбачає порушень вимог    Закону України "Про господарські товариства"    та статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" при проведенні спірних загальних зборів цього товариства та прийнятті ними рішень.
Прийняття спірних рішень загальними зборами учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" узгоджується з компетенцією загальних зборів, визначеною    ст. 59 Закону України "Про господарські товариства"    та положеннями статуту товариства (державна реєстрація 2012 року); здійснено з дотриманням необхідного кворуму для визнання зборів повноважними та кворуму щодо прийняття зборами рішень (ч. 1 ст.    60, ч. 2,    3    ст.    59 Закону України "Про господарські товариства").
З огляду на викладене, суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (засновників) Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр", оформлених протоколом №20/01-01  від 20.01.2017.
Також, зважаючи на наведене вище, колегія суддів відхиляє доводи позивача щодо наявності підстав для визнання недійсними прийнятих зборами рішень з підстав зазначених ОСОБА_1 в позовній заяві та апеляційній скарзі.
Оцінюючи довід апеляційної скарги про фактичну відсутність ОСОБА_1 на зборах, рішення яких оскаржується, тоді як в тексті рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр", оформленого протоколом №20/01-01 від 20.01.2017 вказано про присутність ОСОБА_1 на зборах, як підставу для скасування рішення місцевого господарського суду апеляційний суд враховує, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" у відзиві на апеляційну скаргу визнало, що на загальних зборах був присутній учасник товариства   ОСОБА_4 та в.о. директора - ОСОБА_5 /а.с. 105 у т.1/. Таким чином  в тексті рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр", оформленого протоколом №20/01-01 від 20.01.2017 помилково вказано про присутність ОСОБА_1 на зборах і така помилка не є підставою для скасування оскаржуваного рішення зборів товариства.
Згідно ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року).
У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
За таких обставин, колегія суддів вважає посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, безпідставними та документально необґрунтованими. Суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді скарги судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі судового рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.
На підставі ст.129 ГПК України судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на апелянта
Керуючись ст. ст. 129, 227, 229, 269, 270, 273, 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Хмельницької області від 15.03.2017 у справі №924/92/17 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції   без змін.
2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки визначені ст. ст. 287-291 ГПК України.
3. Справу повернути до Господарського суду Хмельницької області.

                    Повний текст постанови складений "17" травня 2021 р.

Головуючий  суддя                                                                      Розізнана І.В.

Суддя                                                                                              Мельник О.В.

Суддя                                                                                              Грязнов В.В.