ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

13 травня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/8723/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Семененка Я.В. (доповідач),
суддів:  Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,     
          за участю секретаря судового засідання Волкової К.В.  
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Запорізького обласного центру зайнятості 
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року (суддя Сіпака А.В.) у справі №280/8723/20 за позовом ОСОБА_1 до Запорізького обласного центру зайнятості про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, -

                                              в с т а н о в и В :        
ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду, в якому просив:
визнати протиправними дії Запорізького обласного центру зайнятості щодо відмови у проведенні перерахунку розміру допомоги по безробіттю з урахуванням страхового стажу, який становить шість місяців;
визнати протиправним та скасувати Наказ № НТ200407 від 07.04.2020 року про призначення допомоги по безробіттю ОСОБА_1 , як застрахованій особі без урахування страхового стажу відповідно до частин 2, 4 ст. 22, ч. З ст. 23 Закону України “Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття”;
зобов`язати Запорізький обласний центр зайнятості призначити, перерахувати та виплатити ОСОБА_1 допомогу по безробіттю у відповідності до вимог ч. 1 ст. 22, ч. 1 ст. 23 Закону України “Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” як особі, страховий стаж якої протягом 12 місяців, що передують реєстрації ОСОБА_1 як безробітного, становить шість і більше місяців з 07.04.2020 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що згідно із наказом №НТ200407 від 07.04.2020 Кам`янсько-Дніпровською районною філією Запорізького обласного центру зайнятості було надано позивачу статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю, як застрахованій особі без урахування страхового стажу відповідно до частин 2, 4 статті   22, частини 3 статті   23 Закону України “Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття”    з 07.04.2020 року по 15.09.2020 року. Вказаний наказ позивач вважав протиправним, оскільки прийнятий без урахування наявності у позивача страхового стажу понад шість місяців, що дає право на призначення допомоги по безробіттю з урахуванням страхового стажу та впливає на розмір визначеної допомоги.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року позов задоволено.
За наслідками розгляду справи судом встановлено, що позивач з 26 вересня 2019 року по 26 березня 2020 року проходив службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 . Судом також встановлено, що за вказаний період служби позивача військовою частиною сплачено страхові внески, що підтверджується відповідними довідками військової частини.
З цих підстав судом зроблено висновок про те, що страховий стаж позивача, протягом 12 місяців, що передували реєстрації як безробітного, становить не менше шести місяців, що дає право на призначення допомоги по безробіттю відповідно до ч.1 ст.22 Закону №1533-ІІІ, з урахуванням страхового стажу.
Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції про те, що позивач має право на призначення допомоги по безробіттю з урахуванням страхового стажу. З цього приводу скаржник вказує на те, що за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування позивач не мав страхового стажу не менше ніж шість місяців протягом 12 місяців, що передували його реєстрації як безробітного. При цьому, відповідач вважає неправомірним прийняття до уваги судом першої інстанції довідок військової частини про сплачені суми страхових внесків, оскільки у випадку призначення допомоги по безробіттю визначальним є наявність даних про страховий стаж, які внесено до Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Крім цього, відповідач звертає увагу на те, що суд першої інстанції не врахував вимоги Закону №1533-ІІІ щодо розрахунку страхового стажу, який залежить від фактично сплачених сум страхових внесків. У спірному випадку, як зазначає відповідач, не у всіх періодах роботодавцем за позивача сплачувалися страхові внески у визначеному законом мінімальному розмірі, тому не усі місяці роботи (служби) позивача зараховані як повні місяці страхового стажу.
Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1 , з 26 вересня 2019 року по 26 березня 2020 року проходив службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 .
Після звільнення   звернувся до Кам`янсько-Дніпровської районної філії Запорізького обласного центру зайнятості з заявами про надання статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю.
Відповідно до наказу № НТ200407 від 07.04.2020 Кам`янсько-Дніпровською районною філією Запорізького обласного центру зайнятості від 07.04.2020 року було надано позивачу статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю, як застрахованій особі без урахування страхового стажу відповідно до частин 2, 4 статті 22, частини 3 статті 23 Закону України “Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” з 07.04.2020 року по 15.09.2020 року
На звернення позивача, листом №2013/01-27 від 10.02.2020 Запорізький обласний центр зайнятості  повідомив, що надані позивачем документи були взяті до уваги, але допомогу по безробіттю було визначено вірно та відповідно до даних Державного реєстру, страховий стаж позивача протягом 12 місяців, що передував реєстрації як безробітного, складає п`ять місяців. Згідно до ч. 2 ст. 22 Закону, застраховані особи, визнанні в установленому порядку як безробітними, які протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, за даними Державного реєстру мають страховий стаж менше шести місяців, мають право на допомогу по безробіттю у мінімальному розмірі.
ОСОБА_1 звернувся до державної установи “Урядовий контактний центр” стосовно відсутності даних щодо сум нарахованого єдиного внеску до ПФУ із його грошового забезпечення за період проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 .
Листом Фінансово-економічного управлінням командування сухопутних військ Збройних Сил України за вих. № 116/14/4/1001/л від 09.07.2020 року,  позивача повідомлено, що  за період проходження військової служби з 26.09.2019 року по 26.03.2020 року (шість місяців) страхові внески сплачені в повному обсязі, про що Запорізьким міським центром зайнятості складено відповідний акт про розслідування страхових випадків та обґрунтованості  виплат матеріального забезпечення від 27.05.2020 №57/12-16, порушень не виявлено.
Листом військової частини НОМЕР_1 № 4083 від 27.08.2020 року повідомлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 26.09.2019 по 26.03.2020, що фактично складає шість місяців, однак дохід військовою частиною за вересень 2019 року був нарахований та виплачений у жовтні 2019 року.
Згідно довідки № 2015 від 02.09.2020 року виданої військовою частиною НОМЕР_1 грошове забезпечення ОСОБА_1 за період служби у військовій частині НОМЕР_1 було нараховано з 26.09.2019 року по 26.03.2020 року, в тому числі і за вересень 2019 року в сумі 1943,20 грн.
Позивач не погоджуючись з тим, що відповідач при встановленні розміру виплати по безробіттю врахував лише п`ять місяців страхового стажу замість шести необхідних, звернувся до суду із даним позовом.
За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне таке.
Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (Закон №1533-ІІІ).
Статтею 22 Закону №1533-ІІІ передбачено дві умови виплати допомоги по безробіттю. Це право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу та без урахування страхового стажу в мінімальному розмірі. 
Так ч.1 ст. 22 Закону №1533-ІІІ визначено, що право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно із ч.2 ст. 22 Закону №1533-ІІІ застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, які протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування мають страховий стаж менше шести місяців, мають право на допомогу по безробіттю у мінімальному розмірі.
У спірному випадку позивачу призначена допомога по безробіттю у мінімальному розмірі як особі, яка має страховий стаж менше шести місяців. Підставою для призначення позивачу допомоги по безробіттю стали дані Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, виходячи з яких відповідачем розраховано страховий стаж позивача, який останній мав протягом 12 місяців, що передували його реєстрації як безробітним.
За позицією позивача його страховий стаж становить шість місяців, про що свідчить інформація військової частини про сплачені страхові внески у період його служби з з 26 вересня 2019 року по 26 березня 2020 року.
Таким чином, спірним питанням у цій справі є те, чи існували у відповідача підстави для призначення позивачу допомоги по безробіттю на умовах, передбачених ч.1 ст.22 Закону №1533-ІІІ, з урахуванням наявного у нього страхового стажу.
Як слідує з положень ч.1 ст.22 Закону №1533-ІІІ умовами для призначення допомоги по безробіттю з урахуванням страхового стажу є по-перше: наявність у особи страхового стажу не менше шести місяців, протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи безробітною; по-друге: такі дані повинні знаходитися у Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Щодо першої умови – наявність страхового стажу, слід зазначити таке.
Відповідно до ч.1 ст.21 Закону №1533-ІІІ страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала страхуванню на випадок безробіття та за який щомісяця сплачено нею та роботодавцем страхові внески в сумі не менш як мінімальний страховий внесок, крім випадків, передбачених абзацом другим цієї частини.
Згідно із ч.3 ст.21 Закону №1533-ІІІ страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала страхуванню на випадок безробіття або добровільно брала участь у системі страхування на випадок безробіття, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Отже, з огляду на положення вказаних норм права, вбачається, що повний місяць страхового стажу визнається лише у випадку, якщо застрахованою особою або за неї роботодавцем сплачено страхові внески в сумі не менш як мінімальний страховий внесок
У свою чергу, п.5 ч.1 ст.1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено, що мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця.
Згідно із ч.3 ст.21 Закону №1533-ІІІ якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду України, відповідної доплати до суми страхових внесків таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
У разі коли зазначену доплату не було здійснено, до страхового стажу зараховується період, визначений за кожний місяць сплати страхових внесків за такою формулою:
ТП = Св : В,
де ТП - тривалість періоду, що зараховується до страхового стажу та визначається у місяцях;
Св - сума єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, сплаченого за відповідний місяць;
В - мінімальний розмір страхового внеску за відповідний місяць.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що у спірному випадку відповідачем, враховуючи дані Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, як то передбачено ст..21 Закону №1533-ІІІ, розраховано страховий стаж позивача за останні 12 місяців, що передували його реєстрації як безробітного.
Так, згідно з даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за період з квітня 2019 по березень 2020 року:
1. Зайнятість позивача у Комунальному підприємстві «Білозерка» Великобілозерської сільської ради Запорізької області:
-          за травень місяць 2019 року кількість відпрацьованих Відповідачем календарних днів у розрахунковому періоді - 7 днів, заробітна плата (грошове забезпечення) на яку нарахований єдиний внесок та/або страхові внески - 993,55 грн„ сума сплачених страхових внесків - 218,58 грн, (мінімальний страховий внесок - 918,06 грн.), а отже сума страхових внесків є меншою ніж мінімальний страховий внесок, тому цей місяць правомірно зараховано відповідачем як неповний місяць (на підставі формули, вказаної у ч. З ст. 21 Закону 1533-ІІІ зараховано як 0,24 страхового стажу);
        2. Проходження служби у військовій частині з 26.09.2019 по 26.03.2020: 
          - сплата єдиного внеску за вересень 2019 року, згідно даних Державного реєстру відсутня.
- за жовтень місяць 2019 року кількість відпрацьованих календарних днів у розрахунковому періоді - 31 день, заробітна плата (грошове забезпечення) на яку нарахований єдиний внесок та/або страхові внески 1899,75 грн., сума сплачених страхових внесків - 417,95 грн. (мінімальний страховий внесок - 918,06 грн.), а отже сума страхових внесків є меншою ніж мінімальний страховий внесок, тому цей місяць правомірно зараховано відповідачем як неповний місяць (на підставі формули, вказаної у ч, 3 ст. 21 Закону 1533-ІІЕ зараховано як 0,46 страхового стажу);
-          листопад 2019 р. - відпрацьовано 30 днів, заробітна плата - 11398,50 грн., сума сплачених страхових внесків - 2507,67 грн. (зараховано як 1/повний місяць страхового стажу);
-          грудень 2019 р. - відпрацьовано 31 день, заробітна плата - 22281,83 грн., сума сплачених страхових внесків - 4902,00 грн. (зараховано як 1/повний місяць страхового стажу);
-          січень 2020 р. - відпрацьовано 31 день, заробітна плата - 25688,82 грн., сума сплачених страхових внесків - 5651,54 грн. (зараховано як 1/повний місяць страхового стажу);
-          лютий 2020 р. - відпрацьовано 29 днів, заробітна плата - 21624,31 грн., сума сплачених страхових внесків - 4757,35 грн. (зараховано як 1/повний місць страхового стажу);
-          березень 2020 р. - відпрацьовано 26 днів, заробітна плата - 67175,57 грн., сума сплачених страхових внесків - 14778,62 грн. (зараховано як 1/повний місяць страхового стажу).
Таким чином, ураховуючи дані Державного реєстру та сплачені суми страхових внесків, відповідачем зроблено обґрунтований висновок про відсутність у позивача необхідного страхового стажу для призначення допомоги по безробіттю на умовах, передбачених ч.1 ст.22 Закону №1533-ІІІ. 
Щодо другої умови для призначення допомоги з урахуванням страхового стажу, на підставі ч.1 ст.22 Закону №1533-ІІІ – наявність даних про страховий стаж у Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування, слід зазначити те, що Закон не передбачає іншої можливості, при визначення права особи на призначення допомоги по безробіттю, ніж отримання Центром зайнятості інформації про страховий стаж саме з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Тому, посилання суду першої інстанції на довідку військової частини про період служби позивача та періоди, за які сплачувалися страхові внески, як на підставу для висновку про неправомірність оскаржуваного рішення відповідача, є необґрунтованим.
При цьому, у вказаній довідці військової частини, на яку посилався суд першої інстанції, відсутня інформація про суму сплачених страхових внесків щомісячно, а визначення страхового стажу, як зазначено вище, залежить саме від сплати страхових внесків у розмірі не меншому, ніж встановленому законом.
Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення з прийняттям нової постанови про відмови у задоволенні позову.
На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Запорізького обласного центру зайнятості – задовольнити.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року у справі №280/8723/20 – скасувати та прийняти нову постанову.
У задоволенні позову ОСОБА_1 – відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття, може бути оскаржена в касаційному поряду у випадках та строки, передбачені ст.328, 329 КАС України.

Вступна та резолютивна частини проголошені 13.05.2021р.
          Повний текст постанови складено 14.05.2021р.
   
Головуючий - суддя                                                                      Я.В. Семененко 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк