Справа № 456/769/20                                Головуючий у 1 інстанції: Шрамко Р.Т. 
Провадження № 22-ц/811/3573/20                 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М. 
Категорія: 8

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

18 червня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді: Ванівського О.М.
суддів: Шеремети Н.О., Цяцяка Р.П., 
секретаря: Симець В.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ «Кредитні ініціативи», третьої особи на стороні відповідача комунального підприємства «Реєстрація майна та бізнесу» державний реєстратор Ревакович Ірина Ігорівна про визнання протиправними дій та скасування державної реєстрації права власності та поновлення майнових прав, -

в с т а н о в и в:

       В лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ТзОВ «Кредитні ініціативи», третьої особи на стороні відповідача комунального підприємства «Реєстрація майна та бізнесу» державний реєстратор Ревакович Ірина Ігорівна про визнання протиправними дій та скасування державної реєстрації права власності та поновлення майнових прав.
       В травні 2020 року ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову оскільки, ним оспорюється рішення державного реєстратора щодо реєстрації переходу права власності на об`єкт нерухомого майна – нежитлові приміщення ресторану загальною площею 830.1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи".
       Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25 травня 2020 року заяву задоволено.
       Заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" відчужувати в будь-який спосіб нежитлові приміщення ресторану загальною площею 830.1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .
       Вказану ухвалу оскаржило ТзОВ «Кредитні ініціативи», подавши апеляційну скаргу.
       З ухвалою суду не погоджується, вважає, що судом були повністю не враховані інтереси ТзОВ «Кредитні ініціативи», а до уваги були взяті виключно не аргументовані доводи позивача.
       Зазначає, що позивачем в обґрунтування поданої заяви не подано суду жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність реальної загрози того, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав та інтересів, зокрема не вказано, які саме права та інтереси позивача може бути можуть бути порушені, в чому існує небезпека заподіяння шкоди, або з яких причин захист прав, свобод чи інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів.
        Просить скасувати ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25 травня 2020 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову по справі в повному обсязі.
У судове засідання 14 червня 2021 року належним чином повідомлені апеляційним судом про дату, час і місце розгляду цієї справи сторони не з`явилися, про причину неявки суд не повідомили.
Колегія суддів звертає увагу на те, що за положеннями статті 129 Конституції України, статті 2 ЦПК України одним із завдань судочинства є розумність строків розгляду справи судом, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку, незалежним і безстороннім судом.
При цьому, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 223 Цивільного процесуального кодексу України).
З метою дотримання розумних строків розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін.
На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, а тому вважає за можливе, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.
Матеріалами справи та судом встановлено, що в провадженні Стрийського міськрайонного суду Львівської області перебуває цивільна справа за позовом  ОСОБА_1 до ТзОВ «Кредитні ініціативи», третьої особи на стороні відповідача комунального підприємства «Реєстрація майна та бізнесу» державний реєстратор Ревакович Ірина Ігорівна про визнання протиправними дій та скасування державної реєстрації права власності та поновлення майнових прав.
22 травня 2020 року ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" відчужувати в будь-який спосіб нежитлові приміщення ресторану загальною площею 830.1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.
Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій по вжиттю судом, на прохання осіб, які беруть участь у справі, передбачених законом заходів, які гарантують в майбутньому реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника). Інститут забезпечення позову в цивільному процесі дозволяє гарантувати дійсне і ефективне виконання судового рішення, а тим самим і здійснення реального захисту порушених, оспорюваних і невизнаних прав, свобод та інтересів осіб. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача.
Згідно ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується:
1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;
2) забороною вчиняти певні дії;
3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;
5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;
6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;
7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;
8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;
9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;
10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.
Згідно із роз`ясненням, яке міститься в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати або знецінити і, що такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно номер запису про іпотеку 32489455, спірні нежитлові приміщення зареєстровані за Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" як іпотеко держателем, 
Також, в провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ТзОВ "Кредитні ініціативи" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів і предметом спору по даній справі є аналогічним предмету спору даного позову.
З матеріалів справи вбачається, що державним реєстратором 17.07.2019 року проведена реєстрація переходу права власності на спірне майно, 22.07.2019 року цим же реєстратором вчинена дія щодо майна – реєстрація іпотеко держателем спірного майна відповідача по справі і дані дії реєстратора оскаржують ся заявником по справі.
Враховуючи, що між сторонами виник спір щодо нежитлових приміщень ресторану загальною площею 830.1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, беручи до уваги заявлені позивачем вимоги, з урахуванням розумності, співмірності, обґрунтованості, з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для забезпечення позову шляхом заборони відчужувати у будь-який спосіб спірні нежитові приміщення.
Зазначений висновок суду відповідає обставинам справи, узгоджується з нормами процесуального права, які правильно застосовані судом першої інстанції.
Слід зазначити, що вказаний вид забезпечення позову не обмежує права власників нежитлових приміщень щодо володіння та користування.
Доводи апеляційної скарги щодо неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, незаконності та необґрунтованості ухвали суду є безпідставними.
Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з ухвалою суду, переоцінки висновків ухвали суду та не спростовують правильність ухвали суду першої інстанції.
Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність ухвали суду в апеляційній скарзі не наведено, тому ухвалу суду слід залишити без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено – повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. 
Датою ухвалення рішення є 18.06.2021 року.
Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» – залишити без задоволення.
Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25 травня 2020 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повний текст постанови складено 18.06.2021 року.

Головуючий : Ванівський О.М.

Судді: Цяцяк Р.П.

Шермета Н.О.