Справа № 163/159/20  Провадження №33/802/316/21 	Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С. 	
Категорія:ст.ст. 471, 472 МК України 	Доповідач: Клок  О. М.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2021 року                                                                         місто Луцьк
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Білоуса І.Л,. представника митного органу Крижановської О.В., розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 25 лютого 2021 року,
В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою суду ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень з конфіскацією в дохід держави 70 пачок сигарет без акцизних марок України загальною вартістю 462,90 гривні, провадження в даній справі за ознаками ст.472 МК України щодо ОСОБА_2 закрити за відсутністю в його діях складу порушення митних правил.
ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він, слідуючи 29.11.2019 з Республіки Білорусь в Україну через митний пост "Доманове" Волинської митниці ДФС водієм автомобіля "Фіат", номерний знак НОМЕР_1 , порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю, переміщуючи понад встановлену ст.376 МК України норму 70 пачок сигарет без акцизних марок України загальною вартістю 462,90 гривні.
Крім цього, ОСОБА_2 ставилось у вину те, що він, при тих же обставинах, не задекларував за встановленою формою вказаний товар, використавши всупереч вимог ст.ст.257, 366, 374 МК України смугу руху “зелений коридор”, як форму декларування, шляхом вчинення дій чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 472 МК України.
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_2 в апеляційній скарзі вказує на те, що під час розгляду справи, суддя в порушення вимог ст.280 КУпАП не з`ясував всіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення. Стверджує, що в його діях відсутній, як подія, так і склад адміністративного правопорушення. Окрім того, він заявляв клопотання про відкладення розгляду справи, однак, суд залиши його поза увагою, чим порушив вимоги ч. 4 ст. 526 МК України. При складі проколу про адміністративне правопорушення йому не було роз`ясненого права, він складений з порушенням вимог ст. 494 МК України, копія йому вручена не була. Стверджує, що він мав намір перетнути кордон по «червоному коридору», йому було надано відповідний контрольний талон серії НОМЕР_2 від 29.11.2019, однак, не надана митна декларація. Він повідомляв інспектора митниці про наявність тютюнових виробів, в кількості 80 пачок, без марок акцизного збору, які придбав для власного користування. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду першої інстанції в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.471 МК України як незаконну та необґрунтовану, провадження у справі закрити.
Враховуючи те, що ОСОБА_2 не був присутній під час розгляду справи щодо нього в суді першої інстанції, копію постанови від 25.02.2021 отримав 21.03.2021, а з апеляційного скаргою звернувся 23.03.2021 (а.с.111), тому строк апеляційного оскарження постанови йому слід поновити, так як він пропущений із поважних причин.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши представника митниці, яка просила залишити постанову суду першої інстанції без змін, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 4 ст. 526 МК України справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що неодноразова неявка в судове засідання без належного підтвердження поважності її причин свідчить про ознаки ухилення від розгляду справи, через що підставно розглянув справу за відсутності ОСОБА_2 , який свої письмові заперечення проти протоколу виклав у клопотанні про закриття провадження.
Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку скаржник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.
Таким чином, суддею місцевого суду вживалися усі необхідні та достатні заходи для забезпечення процесуальних прав особи, яка притягається до відповідальності. 
Згідно протоколу, ОСОБА_2 було роз`яснено при складенні протоколу права та обов`язки, передбачені ст.ст. 494, 498 МК України, і останній скористався своїм правом надавши пояснення щодо обставин справи на окремому аркуші (а.с.6-9). 
Таким чином, жодних порушень права на захист, зокрема і на правову допомогу, судом допущено не було. 
Стаття 489 Митного кодексу України передбачає, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суддя першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України. 
Відповідно до ст.471 МК України передбаченим у цій статті адміністративним правопорушенням є порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор" товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст. 471 МК України вказаних вимог закону дотримався.
Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, ґрунтується на перевірених і досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну оцінку, а саме –протоколом про порушення митних правил, контрольним талоном, актом про проведення митного огляду транспортного засобу, письмовими поясненнями порушника, службовою запискою, висновком експерта, білоруським фіскальним чеком. 
Наведеними доказами достатньо повно встановлено факт в`їзду ОСОБА_2 на смугу "зеленого коридору" митного поста "Доманове" Волинської митниці ДФС та наявності в транспортному засобі 80 пачок сигарет, що підтверджується листом ДМСУ Волинської митниці ДФС (а.с.31,32). 
Окрім того, і сам ОСОБА_2 не заперечує факту переміщення сигарет, лише стверджує про намір перетину кордону по «червоному коридору», що спростовується наявною в матеріалах справи копією контрольного талону для проходження по «зеленому коридору» транспортного засобу (а.с.4).
Доводи ОСОБА_2 про бажання письмово задекларувати переміщувані сигарети, що вважає підставою для звільнення від відповідальності, є безпідставним, оскільки склад передбаченого ст.471 МК України не залежить від здійснення декларування і його форми (усної, письмової, шляхом вчинення дії). Адже, відповідальність за цією нормою закону настає за переміщення через зону (смугу) спрощеного митного контролю товарів понад неоподатковувану норму або товарів, заборонених чи обмежених до ввезення в Україну. 
Відповідно до 3 ст. 376 МК України алкогольні напої та тютюнові вироби незалежно від їх кількості не звільняються від оподаткування митними платежами, якщо особа, яка ввозить їх на митну територію України, була відсутня в Україні менш ніж 24 години.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 був відсутній в Україні менше ніж 24 години ( виїзд з України був здійснений 29.11.2019 о 06:42 год.), а тому, ввезенні на митну територію України тютюнові вироби підлягали письмовому декларуванню та оподаткуванню митними платежами. 
Доводи апеляційної скарги та пояснення ОСОБА_2 про поведінку інспектора митниці ОСОБА_3 під час митного контролю та після заведення протоколу про порушення митних правил, не є безумовною підставою, яка свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Дана судом першої інстанції і належна оцінка іншим доказам.
Враховуючи наведене, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що  ОСОБА_2 порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю, тобто вчинив правопорушення, передбачене як ст.471 МК України.
На думку апеляційного суду, розмір призначеного ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу з конфіскацією в дохід держави товарів повністю відповідає санкції ст. 471 МК України та вірно встановлений судом першої інстанції.
Тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції із закриттям провадження в справі за відсутністю в діях  ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, на що вказує останній в своїй апеляції, немає.
У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.294 КУпАП, 

П О С Т А Н О В И В

Поновити строк ОСОБА_2 на апеляційне оскарження постанови судді Любомльського районного суду Волинської області від 25 лютого 2021 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 25 лютого 2021 року – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду                                           О.М.Клок