ПОСТАНОВА
Іменем України

07 квітня 2021 року 
м. Київ
справа № 850/4/20
адміністративне провадження № А/9901/53/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого - Стародуба О.П., 
суддів - Єзерова А.А., Кравчука В.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Маріупольської міської ради Донецької області на рішення Першого апеляційного адміністративного суду від 28.09.2020р. (судді - Гаврищук Т.Г., Блохін А.А., Сіваченко І.В.) у справі за позовом Маріупольської міської ради Донецької області до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробнича фірма «Філа» про примусове відчуження об`єкту нерухомого майна для суспільних потреб,
в с т а н о в и в :
У червні 2020 року Маріупольська міська рада Донецької області звернулася до суду з позовом, в якому просила:
примусово відчужити у комунальну власність Маріупольської міської ради з мотивів суспільної необхідності для проведення капітального ремонту пр-ту Миру від вул. Леваневського до пр-ту Будівельників у Центральному районі м. Маріуполя, з благоустроєм території об`єкт нежитлової нерухомості (торгівельний павільйон), який розташований за адресою: м. Маріуполь, пр-т Будівельників, 92, загальною площею 60,7 кв.м, яка належить на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер: 127 , видане 30.05.2000р., видавник Виконавчий комітет Маріупольської міської ради народних депутатів за викупною ціною 773200 грн;
зобов`язати відповідача звільнити об`єкт нежитлової нерухомості (торгівельний павільйон), який розташований за адресою: м. Маріуполь, пр-т Будівельників, 92, загальною площею 60,7 кв.м., протягом 5 днів з дня набрання рішенням суду законної сили.
Позовні вимоги обґрунтовані необхідністю вилучення зазначеного вище об`єкту нерухомості для суспільних потреб для капітального ремонту пр-ту Миру згідно із робочим проектом «Капітальний ремонт пр-ту Миру від вул. Леваневського до пр-ту Будівельників у Центральному районі м. Маріуполя, з благоустроєм території», розробленим на підставі рішення виконкому Маріупольської міськради від 20.10.2017р. №224, затвердженого рішенням виконкому Маріупольської міськради від 17.04.2019р. №114. 
При цьому вказує, що підставою для звернення до суду стала відмова відповідача - власника об`єкту нежитлової нерухомості (торгівельний павільйон), який розташований на земельній ділянці за адресою: м. Маріуполь, пр-т Будівельників, 92, у наданні згоди на викуп належного йому об`єкту нежитлової нерухомості - торгівельного павільйону за викупною ціною у розмірі 50000 грн.
Рішенням Першого апеляційного адміністративного суду від 28.09.2020р. в задоволенні позову відмовлено.
З рішенням суду першої інстанції не погодився позивач, звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що відповідач фактично не погоджується із викупною ціною об`єкта нерухомості. При цьому, вказує на те, що міською радою в повній мірі дотримані умови повідомлення відповідача про викуп об`єкту нерухомості щодо вилучення якої, для суспільних потреб виник спір у цій справі. Також вказує на те, що у місячний строк, визначений статтею 11 Закону №1559-VI, відповідачі не повідомили позивача про надання згоди на проведення переговорів щодо умов викупу або відмову від такого викупу. Зі свого боку, як вважає міська рада, ними дотримано порядок та процедуру, передбачену Законом №1559-VI. Крім того, посилається на те, що капітальний ремонт пр-ту Миру від вул. Леваневського до пр-ту Будівельників у Центральному районі м. Маріуполя, з благоустроєм території підпадає під поняття, передбачені ст.ст. 9, 15 Закону №1559-VI та є доведеною суспільною необхідністю.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить у її задоволенні відмовити, а рішення Першого апеляційного адміністративного суду від 28.09.2020р. залишити без змін.
Відзив мотивований тим, що підприємству незрозуміло яке відношення до реконструкції пр-ту Миру має їх нерухомість, розташована по пр-ту Будівельників, 92, тоді як згідно рішення позивача від 29.05.2019р. №7/42-4108 капітальний ремонт буде проводитись до проспекту Будівельників. Крім того, позивачем здійснюється лише капітальний ремонт вже існуючої ділянки дороги, а не її будівництво. При цьому посилається на те, що позивачем не надано жодних підтверджень, що на місці розташування спірної нерухомості будуть розміщені виключно об`єкти, передбачені ч. 1 ст. 15 Закону №1559-VI.
Крім того, посилається на недотримання позивачем процедури обговорення оцінки майна відповідно до ст. 10 Закону №1559-VI, доказів щодо проведення переговорів про викуп спірного об`єкту нежитлової будівлі за ціною 773200 грн до суду не надано, а рішення про затвердження розміру викупної ціни спірного об`єкту та надання дозволу на здійснення викупу за вказаною ціною прийнято після звернення до суду з цим позовом. При цьому вказує на те, що міською радою в порушення ч. 1 ст. 15 Закону №1559-VI взагалі не запропоновано інші варіанти вирішення цього питання окрім як викуп об`єкта нерухомості.
Ухвалою Верховного Суду від 11.11.2020р. відкрито провадження за вказаною апеляційною скаргою, а ухвалою від 04.03.2021р. справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням сторін.
У зв`язку з неприбуттям в судове засідання належним чином повідомлених сторін, а також враховуючи заяву відповідача про розгляд справи без їх участі, колегією суддів вирішено відповідно до статей 229, 311 КАС України розгляд справи продовжувати в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.
Предметом позову в даній справі є нежитлова будівля, об`єкт нежитлової нерухомості (торгівельний павільйон), який розташований за адресою: м. Маріуполь, пр-т Будівельників, 92, загальною площею 60,7 кв.м та належить на праві власності ТОВ «Виробнича фірма» ФІЛА».
Робочим проектом «Капітальний ремонт по пр. Миру від вул. Леваневського до пр. Будівельників у Центральному районі м. Маріуполя, з благоустроєм території», розробленого на підставі розпорядження виконавчого комітету міської ради від 20.10.2017р. №224, передбачений капітальний ремонт пр. Миру від вул. Леваневського до пр. Будівельників у Центральному районі м. Маріуполя, з благоустроєм території. (том І а.с. 96
Рішенням Маріупольської міськради від 29.05.2019 №7/42-4108 визначена необхідність вилучення земельних ділянок для суспільних потреб - капітального ремонту пр-ту Миру від вул. Леваневського до пр-ту Будівельників у Центральному районі м. Маріуполя Донецької області з благоустроєм території. (том І а.с. 11)
Згідно пп. 3.6. п. 3 цього рішення підлягає викупу об`єкт нежитлової нерухомості (нежитлова будівля) по пр-ту Будівельників, 92 у Центральному районі міста (реєстрація у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 20.06.2017р., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1284750114123).
Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником нежитлової будівлі ( павільйон) , яка розташована за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, пр. Будівельників, б. 92, є Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробнича фірма «Філа».
Згідно з рішенням Маріупольської міської ради від 20.11.2011р. №6/14-1480, договору оренди земельної ділянки від 14.02.2012р., зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 20.06.2017р. №128750114123, у ТОВ «Виробнича фірма «Філа» знаходиться в оренді земельна ділянка площею 60,7 га (кадастровий номер 1412336300:01:002:0047) за адресою проспект Будівельників, 92 , на якій в свою чергу знаходиться належний підприємству об`єкт нежитлової нерухомості.
Відповідно до п.п. 5.1, п.п. 5.2 п. 5 рішення Маріупольської міської ради 29.05.2019р. №7/42-4108 доручено Департаменту по роботі з активами міської ради від імені та в інтересах Маріупольської міської ради у 5 денний термін із дня прийняття цього рішення письмово повідомити власників об`єктів нерухомого майна про викуп вказаних об`єктів для суспільних потреб. Забезпечити здійснення заходів щодо визначення викупної ціни об`єктів нерухомого майна.
05.06.2019р. за вих. №26.3-32066-26.1 Департаментом по роботі з активами Маріупольської міської ради надіслано до відповідача пропозицію щодо викупу об`єкту нежитлової нерухомості (будівля, нежитлова), розташованого за адресою: м. Маріуполь, пр-т Будівельників, 92, за викупною ціною об`єкту нежитлової нерухомості у розмірі 50000 грн. (том І а.с. 14 - 15)
Листом від 04.07.2019р. №04 відповідач звернувся до Департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради про надання йому для ознайомлення робочого проекту «Капітальний ремонт пр. Миру від вул. Леваневського до пр. Будівельників у Центральному районі м. Маріуполя, з благоустроєм території», де будуть вказані виключно підстави, зазначені у частині 1 статті 15 Закону України від 17.11.2009р. №1559-VI «Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи мотивів суспільної необхідності», а також доказ того, що об`єкти нерухомості якимось чином заважають цій реконструкції та розташовані в межах цього проекту. 
Відповідач також просив надати вмотивоване обґрунтування ціни об`єкту нежитлової нерухомості, яка перебуває у власності організації, а також зазначив, що лише після отримання зазначених документів та ознайомлення з ними направить до Маріупольської міської ради листа про надання згоди на проведення переговорів щодо умов викупу, викупної ціни, строків та інших умов викупу або відмови від такого викупу. (том І а.с. 79)
На вищенаведений лист Департаментом по роботі з активами міської ради від 01.08.2019р. №26.6.5-18771-26.1 повідомлено відповідача про те, що остаточна викупна ціна буде визначена після проведення експертного оцінювання. (том І а.с. 80)
24.04.2020р. суб`єктом оціночної діяльності Окопською О.В. , яка здійснює свою діяльність на підставі сертифікату фонду Державного майна України №769/19 від 11.10.2019р., складено звіт про оцінку майна, а саме - що ринкова вартість об`єкта оцінки складає 773200 грн. (том ІІ а.с. 2 - 20)
Після звернення до суду з позовом позивачем надано рішення Маріупольської міської ради від 27.05.2020р. №7/52-5312 «Про затвердження розміру викупної ціни торгівельних об`єктів», згідно пунктів 17, 18 якого затверджено викупну ціну об`єкту нежитлової будівлі торгівельного павільйону загальною площею 60.7 кв.м по пр-ту Будівельників, 92 у розмірі 773200 грн. Дозволено Департаменту по роботі з активами міської ради здійснити викуп цього об`єкта за вказаною ціною.
Також надано копію листа від 20.08.2020р. №26.6.6.-46836-26.7.1, яким запропоновано відповідачу викупити спірний об`єкт за ціною 773200 грн.
Доказів направлення цього листа відповідачу позивач не надав.
Відсутність добровільної згоди відповідача на викуп об`єкта нежитлової нерухомості (торгівельний павільйон)  для суспільних потреб стала підставою для звернення з цим адміністративним позовом до суду.
Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що рішення про затвердження розміру викупної ціни спірного об`єкту нерухомості та надання дозволу здійснити викуп цього об`єкту за ціною 773200 грн, прийнято вже після звернення позивача до суду з позовом про примусове відчуження майна у комунальну власність Маріупольської міської ради, доказів про проведення переговорів з відповідачем щодо викупу спірного об`єкта нежитлової будівлі за ціною 773200 грн позивачем не надано, що в сукупності свідчить про недотримання позивачем вимог статті 10 Закону України від 17.11.2009 №1559-VI «Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності».
Крім того, суд виходив з того, що позивачем не доведено наявність суспільної необхідності відчуження нерухомого майна, а також те, що непорушне право приватної власності відповідача в цьому випадку має зазнавати обмеження. Задоволення заявленого позову за фактичних обставин справи призведе до втручання в мирне володіння майном відповідача не відповідно до умов, передбачених законом, тобто, спричинить свавільне позбавлення його права на майно.
При цьому судом враховано надані позивачем пояснення про те, що на теперішній час роботи по реконструкції автомобільної дороги виконані в об`ємі, який можливо здійснити без викупу об`єкту нерухомості, проїзна частина автомобільної дороги, що межує з земельною ділянкою на якій розмішений спірний об`єкт нерухомого майна, не змістилась, будь-яких споруд чи інших елементів, які б були необхідні для експлуатації дороги на місті, де розташований об`єкт нерухомості відповідача, згідно робочого проекту не планувалось та не планується.
З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується частково з наступних мотивів та передбачених законом підстав.
Відповідно до статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.
Аналогічні за змістом положення щодо непорушності права власності містяться й у статті 321 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), частиною другою якої передбачено, що  особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Підстави припинення права власності визначені у статті 346 ЦК України, згідно із пунктом 6 частини першої якої право власності припиняється у разі примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону.
Викуп земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, приватної власності для суспільних потреб чи їх примусове відчуження з мотивів суспільної необхідності здійснюються в порядку, встановленому законом (стаття 350 ЦК України).
Припинення права власності на нерухоме майно у зв`язку з викупом для суспільних потреб чи примусовим відчуженням з мотивів суспільної необхідності земельної ділянки, на якій воно розміщене також регламентоване положеннями статті 351 ЦК України.
Правові, організаційні та фінансові засади регулювання суспільних відносин, що виникають у процесі відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності визначені Законом №1559-VI.
Відповідно до статті 1 Закону №1559-VI примусове відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності - це перехід права власності на земельні ділянки, інші об`єкти нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, до держави чи територіальної громади з мотивів суспільної необхідності за рішенням суду.
Згідно із частиною другою статті 2 Закону №1559-VI дія цього Закону поширюється на суспільні відносини, пов`язані з викупом земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, для забезпечення суспільних потреб чи пов`язані з примусовим відчуженням зазначених об`єктів нерухомого майна з мотивів суспільної необхідності, якщо такі потреби не можуть бути забезпечені шляхом використання земель державної чи комунальної власності.
Відповідно до частини першої статті 3 Закону №1559-VІ об`єктом відчуження є земельна ділянка (її частина), житловий будинок, інші будівлі, споруди, багаторічні насадження, що на ній розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.
Таким чином, Законом №1559-VІ передбачено відчуження саме земельної ділянки (її частини), а можливість відчуження розташованого на ній нерухомого майна допускається лише в разі одночасного відчуження і земельної ділянки, на якій таке майно розташоване. Самостійне відчуження об?єктів нерухомості з мотивів суспільної необхідності Закон №1559-VІ не передбачає.
Верховний Суд вже розглядав справу, пов`язану з реалізацією проекту Капітального ремонту по пр. Миру від вул. Леваневського до пр. Будівельників у Центральному районі м. Маріуполя, з благоустроєм території, затвердженого рішенням виконкому Маріупольської міської ради від 17.04.2019р. №114, та відчуженням у зв`язку з цим обєктів нерухомого майна і у справі №850/3/20 дійшов висновку про те, що «.....об`єкти нерухомості можуть бути вилучені в порядку, визначеному Законом України «Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи мотивів суспільної необхідності» від 17.11.2009р. №1559-VI лише одночасно із земельною ділянкою, на якій вони розташовані....».
В межах справи, що розглядається, судом встановлено, що підставою для звернення до суду в порядку, визначеному Законом №1559-VI та статтею 267 КАС України, стала відсутність добровільної згоди відповідачів на викуп об`єкта нежитлової нерухомості (торгівельний павільйон) для суспільних потреб, який розташований на земельній ділянці комунальної власності.
Також судом встановлено, що відповідно до підпункту 2.6 пункту 2 рішення Маріупольської міськради від 29.05.2019р. №7/42-4108 вирішено розірвати договір оренди від 14.02.2012р., укладений між ТОВ «Виробнича фірма «ФІЛА» та Маріупольською міською радою.
У свою чергу процедура розірвання договору оренди земельної ділянки державної чи комунальної власності у разі необхідності надання її для суспільних потреб внаслідок прийняття рішення про використання земельної ділянки державної чи комунальної власності для розміщення об`єктів, визначених частиною 1 статті 7 Закону №1559-VI та правові наслідки для осіб, яким належать житловий будинок, інші будівлі, споруди, багаторічних насадження, які розташовані на земельних ділянках державної чи комунальної власності, у зв`язку із прийняттям відповідного рішення суб`єкта владних повноважень, врегулювано положеннями статті 417 ЦК України та статті 32^1 Закону України від 06.10.1998р. «Про оренду землі» №161-XIV. 
Отже, наведені законодавчі положення, враховуючи конституційні гарантії щодо непорушності права приватної власності, та висновки Верховного Суду у справі №850/3/20 дають підстави для висновку про можливість відчуження в порядку, визначеному Законом №1559-VІ саме земельної ділянки (її частини) та об`єктів нерухомості, розташованих на ній, але у будь-якому разі такі об`єкти не можуть бути вилучені у цій процедурі  окремо  від земельної ділянки.
Враховуючи викладене, оскільки позов Маріупольською міськрадою про примусове відчуження об`єкту нерухомого майна з мотивів суспільної необхідності заявлений поза межами процедури, визначної  Законом №1559-VІ та статтею 267 КАС України, відсутні підстави для його задоволення з мотивів наведених у цій постанові з огляду на те, що вимоги про примусове відчуження нерухомого майна з мотивів суспільної необхідності можуть бути задоволені лише одночасно із вимогою щодо відчуження відповідної земельної ділянки, яка в даному випадку знаходиться у власності позивача.
З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову проте з мотивів наведених у цій постанові. 
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 267, 310, 315, 316 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу Маріупольської міської ради Донецької області задовольнити частково.
Рішення Першого апеляційного адміністративного суду від 28.09.2020р. змінити в частині мотивів відмови у задоволенні позовних вимог.
В іншій частині рішення Першого апеляційного адміністративного суду від 28.09.2020р. залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                
О.П. Стародуб                                        
А.А. Єзеров
В.М. Кравчук