ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/613/19  Номер провадження 22-ц/814/493/21	Головуючий у 1-й інстанції Стрюк Л. І.  Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Головуючого судді         Бутенко С. Б.
Суддів Обідіної О. І., Прядкіної О. В.
за участю секретаря Кальник А. М.
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та представника ОСОБА_2 - адвоката Хворост Дарії Михайлівни
на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 9 грудня 2020 року у складі судді Стрюк Л. І.
та за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Хворост Дарії Михайлівни
на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 23 грудня 2020 року у складі судді Стрюк Л. І.
за заявою представника  ОСОБА_2 - адвоката Хворост Дарії Михайлівни про ухвалення додаткового рішення
у цивільній справі за позовом  ОСОБА_3 до  ОСОБА_2 про виділ в натурі в користування частки із майна, що перебуває у спільній частковій власності, та за зустрічним позовом  ОСОБА_2 до  ОСОБА_3 про виділ в натурі частки із майна, що перебуває у спільній частковій власності, 
в с т а н о в и в:
У березні 2019 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вказаним позовом до ОСОБА_2 , у якому просила про виділ її частки із майна, що перебуває у спільній частковій власності сторін.
Позов мотивовано тим, що рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 29 серпня 2017 року визнано за нею та ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок А-1, а, а1 загальною площею 78,9 кв. м; літню кухню «Б,б»; сарай «Б1»; сарай «б1»; погріб «б2»; сарай «В»; сарай «В1»; гараж «В2»; погріб «в»; сарай «Г»; вбиральню «г»; сарай «г1»; альтанку (тимчасова) «Е»; ворота з хвірткою № 1; огорожу з хвірткою № 4-8; свердловину № 9; вигріб № 10.
У зв`язку з тим, що між ними існує спір з приводу користування земельною ділянкою, зокрема, облаштування окремого в`їзду до житлового будинку та господарських будівель, який у добровільному порядку вирішити неможливо через відмову іншого співвласника, вважає можливим виділення кожному відокремленої частини будинку і земельної ділянки, а також окремого проїзду відповідно до висновку № 97 експертного будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження від 15.11.2018.
Посилаючись на наведені обставини, просила суд виділити ОСОБА_3 для користування в натурі в окрему інвентарну одиницю 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 43,0 кв. м, що складається з кімнати № 1-1 площею 11,3 кв. м, кімнати №1-2 площею 15,5 кв. м, передпокою № 1-3 площею 7,9 кв. м, душової № 1-4 площею 0,8 кв. м, вбиральні № 1-5 площею 1,7 кв. м, коридору № 1-6 площею 2,0 кв. м, кухні № 1-7 площею 3,8 кв. м, усього по частині житлового будинку - 43,0 кв. м, а також господарські будівлі та споруди: сарай «В», сарай «В1», гараж «В2», погріб «в», ворота з хвірткою № 1, огорожа № 4, огорожа № 5, свердловина № 9, вигріб № 10; виділити ОСОБА_2 для користування у окрему інвентарну одиницю 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 кухню №2-1 пл. 13,2 кв. м, кімнату № 2-2 пл. 13,9 кв. м, II веранду пл. 8,8 кв. м, усього по частині житлового будинку 35,9 кв. м, а також господарські будівлі та споруди: «Б б» - літню кухню, «Б-1» - сарай, «б-1» - сарай, «б-2» - погріб, «Г» - сарай, «г» - вбиральню, «г-1» - сарай, № 6 - огорожу, № 7 - огорожу, № 8 - хвіртку; припинити ОСОБА_3 та ОСОБА_2 право спільної власності на житловий будинок АДРЕСА_1 ; виділити ОСОБА_3 в натурі для користування в окрему інвентарну одиницю належної на праві власності 1/2 частини земельної ділянки площею 405 кв. м у АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер 5324085908:08:001:0700) з окремим в`їздом, згідно варіанту № 1, що пропонується судовим експертом у додатку № 3 до висновку судового експерта № 97 від 15 листопада 2018 року; виділити ОСОБА_2 в натурі для користування в окрему інвентарну одиницю належної йому на праві власності 1/2 частини земельної ділянки площею 406 кв. м для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 з окремим в`їздом, згідно варіанту № 1 у додатку № 3 висновку судового експерта № 97 від 15 листопада 2018 року; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати.
29 травня 2019 року відповідач за первісним позовом  ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою до  ОСОБА_3 про виділ в натурі частки із майна, що перебуває у спільній частковій власності.
Свої вимоги мотивував тим, що він та ОСОБА_3 є співвласниками житлового будинку з господарськими будівлями за адресою:  АДРЕСА_1 , по 1/2 частині кожен на підставі рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 29 серпня 2017 року. Також відповідно до витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.07.2018 за №№ 130918923 та 130918106 вони є співвласниками земельної ділянки з кадастровим номером 5324085908:08:001:0700 за вказаною адресою по 1/2 частині кожен на підставі рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 29 серпня 2017 року.
Вказує, що між ними склався фактичний порядок користування житловим будинком з господарськими будівлями та земельною ділянкою, проте він бажає виділити в натурі в окремий об`єкт нерухомого майна свою 1/2 частину житлового будинку та 1/2 частину земельної ділянки.
Вони з ОСОБА_3 неодноразово вели переговори про виділ в окремий об`єкт нерухомого майна своєї частки, проте ОСОБА_3 повідомила, що не бажає нічого вирішувати шляхом домовленостей і в добровільному порядку.
З метою з`ясування можливих варіантів поділу майна він звернувся до судового експерта Авдєєвої Н. М., яка 20.05.2019 надала висновок № 23 щодо вказаного питання.
Не погоджуючись із запропонованим у висновку експерта ОСОБА_4 № 97 від 15.11.2018 варіантом розподілу домоволодіння, з урахуванням заяви про уточнення зустрічного позову від 04.06.2019, просив суд виділити в окремий об`єкт нерухомого майна 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями за адресою:  АДРЕСА_1 , яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 , саме: частина житлового будинку літ. «А-1», що складається із наступних приміщень: кухня 2-1 площею 13,2 кв. м, кімната 2-2 площею 13,9 кв. м, веранда ІІ площею 8,8 кв. м; загальною площею 35,9 кв. м, в т.ч.: житловою - 13.9 кв. м та господарські будівлі і споруди: літня кухня літ. «Б,б»; сарай літ. «Б1»; сарай літ. «б1»; погріб літ. «б2»; сарай літ. «Г»; вбиральня літ. «г»; сарай літ «г1» огорожа № 6; огорожа № 7; хвіртка № 8 та позначені червоним кольором в додатку № 1 та № 2 до висновку експерта ОСОБА_5  будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 23 від 20.05.2019; припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2  і ОСОБА_3  на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою:  АДРЕСА_1 ; визнати за  ОСОБА_2  право власності на виділений об`єкт, як на окремий об`єкт нерухомого майна, з присвоєнням окремої адреси, який складається з житлового будинку літ. «А-1», що складається із наступних приміщень: кухня 2-1 площею 13,2 кв. м, кімната 2-2 площею 13.9 кв. м, веранда II площею 8.8 кв. м; загальною площею 35.9 кв. м, в т.ч.: житловою - 13.9 кв. м та господарські будівлі і споруди: літня кухня літ.«Б, б»; сарай літ. «Б1»; сарай літ. «б1»; погріб літ. «б2»; сарай літ. «Г»; вбиральня літ. «г»; сарай літ. «г1» огорожа № 6; огорожа № 7; хвіртка № 8; виділити в натурі ОСОБА_2  1/2 частину земельної ділянки (кадастровий номер 5324085908:08:001:0700 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд загальною площею 0,0811 га) за адресою:  АДРЕСА_1 , яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2  та ОСОБА_3 , з відступом від ідеальних часток а саме: виділити в натурі ОСОБА_2  0,0453 га земельної ділянки (кадастровий номер 5324085908:08:001:0700 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд загальною площею 0,0811 га) за адресою:  АДРЕСА_1 , яка позначена червоним кольором в додатку № 2 до висновку експерта ОСОБА_5  будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 23 від 20.05.2019; припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2  і ОСОБА_3  на земельну ділянку кадастровий номер 5324085908:08:001:0700 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд загальною площею 0,0811 га; визнати за ОСОБА_2 право власності на виділену в натурі частину земельної ділянки, загальною площею 0,0453 га (кадастровий номер 5324085908:08:001:0700 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 ), яка позначена червоним кольором в додатку № 2 до висновку експерта ОСОБА_5 будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 23 від 20.05.2019; стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 всі понесені ним судові витрати.
Ухвалою Полтавського районного суду від 3 червня 2019 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 прийнято до спільного розгляду з первісним позовом  ОСОБА_3 .
Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 9 грудня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_3 та зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.
Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 23 грудня 2020 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_2 - адвоката Хворост Д. М. про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат відмовлено. 
Не погодившись з вказаними судовими рішеннями, сторони оскаржили їх в апеляційному порядку.
В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позов задовольнити в повному обсязі.
Доводи скарги ґрунтуються на тому, що існує технічна можливість влаштувати окремі в`їзди на земельні ділянки та реально розділити спільну власність з виділенням часток кожному із співвласників з метою уникнення між ними сварок та непорозумінь з приводу користування житловим будинком та земельною ділянкою.
Вказує, що суд першої інстанції не врахував, що між ними тривалий час склався фактичний порядок користування як домоволодінням так і земельною ділянкою, що підтверджується фактичним проживанням кожного у відокремленій частині будинку і користуванням господарськими будівлями. 
Зазначає, що суд дійшов помилкових висновків про неналежність та недопустимість як доказу висновку експертного дослідження експерта ОСОБА_4 № 97 від 15.11.2018, оскільки даний висновок містить інформацію, яка має значення для справи, тобто є належним, і встановив дійсні обставини справи, що знайшло підтвердження в судовому засіданні, тобто є достовірним. Крім того, про кримінальну відповідальність суд попередив експерта допитуючи в судовому засіданні.
Представник ОСОБА_2 - адвокат Хворост Д. М. подала від його імені апеляційну скаргу на рішення суду та ухвалу про відмову в ухваленні додаткового рішення.
В апеляційній скарзі в частині оскарження рішення суду першої інстанції, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставина справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити з урахуванням висновку експерта Авдєєвої Н. М., який відповідає вимогам чинного законодавства.
В частині ухвали суду першої інстанції про відмову в ухваленні додаткового рішення, яка постановлена з порушенням норм процесуального права, просить скасувати дане судове рішення та здійснити розподіл судових витрат, оскільки судові витрати при ухваленні оскаржуваного рішення залишилися нерозділеними.
Вказує, що витрати на правничу допомогу, сплати висновку експерта та судових витрат належним чином підтвердженні квитанціями, наявними в матеріалах справи.
Оскільки вимога ОСОБА_2 за відзивом про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 була задоволена, тому вважає, що щонайменше половина витрат на правничу допомогу та сплату судового збору повинна бути стягнута з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 .
Відзиви на апеляційні скарги до апеляційного суду не надходили.
Колегія суддів Полтавського апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін та їх представників, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали справи, дійшла висновку про задоволення апеляційних скарг, виходячи з наступного.
Частинами першою, другою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення згідно пунктів 3, 4 частини першої статті 376 ЦПК України є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
По справі встановлено, що рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 29.08.2017 у цивільній справі № 545/1959/17 визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок А-1, а, а1 загальною площею 78,9 кв. м; літню кухню «Б,б»; сарай «Б1»; сарай «б1»; погріб «б2»; сарай «В»; сарай «В1»; гараж «В2»; погріб «в»; сарай «Г»; вбиральню «г»; сарай «г1»; альтанку (тимчасова) «Е»; ворота з хвірткою № 1; огорожу з хвірткою № 4-8; свердловину № 9; вигріб №10.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , по 1/2 частині кожен.
Рішенням другої сесії сьомого скликання Терешківської сільської ради Полтавського району від 26.06.2018 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_2 (1/2 частки), ОСОБА_3 (1/2 частки) (спільна часткова власність) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 ; передано безоплатно у власність ОСОБА_2 (1/2 частки), ОСОБА_3 (1/2 частки) земельну ділянку із земель комунальної власності загальною площею - 0,0811 га, (кадастровий номер 5324085908:08:001:0700) (спільна часткова власність) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 на території Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області.
Згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.07.2018 та витягу з Державного земельного кадастру від 11.12.2018, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками земельної ділянки за кадастровим номером 5324085908:08:001:0700 за адресою: АДРЕСА_1 , із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по 1/2 частині у кожного.
Договір про поділ спільного майна в порядку, передбаченому частиною третьою статті 367 ЦК України, між сторонами не укладений, проте між ними досягнута домовленість щодо користування житловим будинком і господарськими спорудами та позовні вимоги сторін щодо поділу в натурі даного нерухомого майна відповідають фактичному користуванню і заперечень з їх боку не викликають. 
Встановлено, що за погодженням сторін у володінні та користуванні ОСОБА_3 знаходиться частина житлового будинку літ. «А-1, а, а1» загальною площею 43,0 кв. м, що складається з таких приміщень: кімната 1-1 площею 11,3 кв. м, кімната 1-2 площею 15,5 кв. м, передпокій 1-3 площею 7,9 кв. м, душова 1-4 площею 0,8 кв. м., вбиральня 1-5 площею 1,7 кв. м, коридор 1-6 площею 2,0 кв. м, кухня 1-7 площею 3,8 кв. м, та господарські будівлі і споруди: сарай літ. «В» площею 19,8 кв. м, сарай літ «В1» площею 25,2 кв. м, гараж літ. «В2» площею 16,2 кв. м, погріб літ. «в» площею 7,3 кв. м, ворота з хвірткою № 1, огорожа № 4, огорожа № 5, свердловина № 9, вигріб № 10; ОСОБА_2 володіє та користується частиною житлового будинку літ. «А-1, а, а1» загальною площею 35,9 кв. м, що складається з таких приміщень: кухні 2-1 площею 13,2 кв. м, кімнати 2-2 площею 13,9 кв. м, веранди ІІ площею 8,8 кв. м, та господарськими будівлями і спорудами: літня кухня літ. «Б, б» площею 50,4 кв. м, сарай літ. «Б1» площею 15,1 кв. м, сарай літ. «б1» площею 6,9 кв. м, погріб літ. «б2» площею 6,0 кв. м, сарай літ. «Г» площею 21,3 кв. м, вбиральня літ. «г» площею 2,2 кв. м, сарай літ. «г1» площею 7, 1 кв. м, огорожа № 6, огорожа № 7, хвіртка № 8.
Згідно з висновком будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження № 97 від 15.11.2018, складеним судовим експертом Федоровим Д. Ф. на замовлення ОСОБА_3 , у дослідницькій частині та на кресленнях додатку № 3 та № 4 наводиться два можливих варіанти розподілу земельної ділянки кадастровий номер 5324055908:08:001:0700 відповідно до ідеальних часток співвласників. За обома варіантами указані земельні ділянки окремо виділені, мають окремі виходи та виїзди на АДРЕСА_1 та проїзду до АДРЕСА_1 , площі загального користування відсутні. Також зазначено про технічну можливість виділення у самостійний об`єкт нерухомого майна 1/2 частини домоволодіння.
На підтвердження своїх позовних вимог ОСОБА_2 надав висновок експерта ОСОБА_5 за результатами проведення будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 23 від 20.05.2019, яким встановлено, що 1/2 частина майна, до складу якої входить частина житлового будинку літ. «А-1» з господарськими будівлями і спорудами, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 має окремий вхід, необхідну сукупність житлових та підсобних приміщень, окремі джерела та лічильники отримання електроенергії, газу та інших комунальних послуг, які відповідають нормативно-технічним вимогам. Майно до складу якого входить частина житлового будинку літ. «А-1», що складається із наступних приміщень: кухня 2-1 площею 13,2 кв. м, кімната 2-2 площею 13,9 кв. м, веранда ІІ площею 8,8 кв. м; загальною площею 35,9 кв. м, в т.ч.: житловою - 13,9 кв. м та господарські будівлі і споруди: літня кухня літ. «Б,б», сарай літ. «Б1», сарай літ. «б1», погріб літ. «б2», сарай літ. «Г», вбиральня літ. «г», сарай літ. «г1», огорожа № 6, огорожа № 7, хвіртка № 8 відповідає нормативно-технічним вимогам та складає окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.12.2010 № 1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них в окремий об`єкт нерухомості». При цьому об`єкт не втрачає свого цільового призначення. Для максимального забезпечення однакових умов наближених до фактичного порядку володіння, що склався та забезпечує зручне користування і експлуатацію поліпшенням забезпечує однакові умови проходу або заїзду на земельну ділянку, враховуючи рельєф та інші особливості земельної ділянки запропонований розподіл земельної ділянки з відступом від ідеальних часток співвласників. У дослідній частині висновку експерта визначений варіант розподілу земельної ділянки (кадастровий номер 5324085908:08:001:0700) площею 0,0811 га за адресою: АДРЕСА_1 , де ОСОБА_2 пропонується виділити 0,0453 га, тоді як ОСОБА_3 пропонується виділити земельну ділянку площею 0,358 га, що на 48 кв. м менше від ідеальної частки.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог сторін, суд першої інстанції виходив з неможливості реального розподілу житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та поділу в натурі земельної ділянки, оскільки поділ будинку за фактичним користуванням, без визначення розміру реальних часток при виділі у натурі сторонам призведе до зміни часток спільної часткової власності, збільшення частки одного та, відповідно, зменшення іншого співвласника, що є виходом за межі позовних вимог, оскільки сторонами не ставилось питання про зміну часток сторін у праві спільної часткової власності та стягнення компенсації за відхилення від ідеальних частин, тому спір по суті заявлених позовних вимог у частині реального поділу будинку без надання відповідних доказів на підтвердження зазначених обставин вирішити неможливо.
Колегія суддів апеляційного суду не може повною мірою погодитись з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.
Право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.
Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.
Частиною третьою статті 358 ЦК України встановлено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.
Згідно з частинами першою-другою статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.
Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.
За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України). 
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).
Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Принцип диспозитивності покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, за вирішенням яких позивач звернувся до суду, та лише ті вимоги по суті спору, про вирішення яких клопочуть сторони.
По справі встановлено, що сторони, як співвласники спірного нерухомого майна заявили про виділення кожному з них в натурі частки у праві спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 відповідно до усталеного порядку користування, що є технічно можливим, із припиненням права спільної часткової власності і жодна із сторін, розпорядившись на власний розсуд своїми правами щодо предмета спору, не ставила питання про грошову компенсацію вартості частки у праві спільної часткової власності на спільне майно.
По суті заявлених позовних вимог та встановлених обставин справи житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами фактично розділений між співвласниками на два окремі домоволодіння з обладнаними окремими входами та підведеними окремо всіма комунікаціями, проте невирішеним залишається спір щодо порядку поділу спільної земельної ділянки кадастровий номер 5324085908:08:001:0700 площею 0,0811 га, переданої у спільну часткову власність сторін для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 .
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за їх недоведеністю, суд першої інстанції не взяв до уваги висновок будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження № 97 від 15.11.2018, складений судовим експертом Федоровим Д. Ф. на замовлення ОСОБА_3 , через його невідповідність вимогам частини п`ятої статті 106 ЦПК України, та відхилив висновок будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 23 від 20.05.2019, складений експертом Авдєєвою Н. М. на замовлення ОСОБА_2 , що містить варіанти поділу спірного майна в натурі із значним відступом від ідеальних часток сторін.
Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.  
Обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторони (статті 12, 81 ЦПК України). 
Згідно частини першої статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (стаття 89 ЦПК України).
У статті 110 ЦПК України визначено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.
Відповідно до статей 1, 9, пункту 6 частини першої статті 13 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду; судові експерти включаються до державного Реєстру атестованих судових експертів, ведення якого покладається на Міністерство юстиції України; судові експерти мають право проводити на договірних засадах експертні дослідження з питань, що становлять інтерес для юридичних і фізичних осіб.
Отже висновок судового експерта має значення при вирішенні судом питань, що виходять за межі правових та стосуються предмета доказування по справі, з`ясування яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. 
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини та з огляду на зміст статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право кожного на захист жодним чином не допускає обмеження держави у виборі правових засобів і їх реалізації в ході розгляду його справи, оскільки у своїх доводах Суд керується теорією рівності зброї, тобто зрівнювання сторін не за кількісними ознаками наданих повноважень, а за процесуальним статусом в ході усього процесу, в тому числі і в суді (постанова у справі «Рожков проти РФ» від 31 жовтня 2013 року). Сам принцип рівності зброї передбачає, що кожній зі сторін повинна бути надана розумна можливість представляти свою правову позицію, включаючи свої докази таким чином, щоб вона не була поставлена в значно менш вигідне становище, ніж інша сторона.
Відхиляючи висновок судового експерта Федорова Д. Ф., який є атестованим судовим експертом з правом проведення будівельно-технічних та земельно-технічних експертиз за спеціальностями 10.6 Дослідження об`єктів нерухомості, будівельних матеріалів, конструкцій та відповідних документів, 10.7 Розподіл земель та визначення порядку користування земельними ділянками (свідоцтво № НОМЕР_1 , видане ЦЕКК Міністерства юстиції України 27 червня 2014 року, продовжене до 12.06.2023), суд першої інстанції не взяв до уваги факт наявності технічної можливості поділу спірної земельної ділянки між сторонами з улаштуванням окремого в`їзду з вулиці Горького до земельної ділянки, яка припадає на частку ОСОБА_2 , що в цій частині відповідає висновку судового експерта Авдєєвої Н. М. та по суті визнається учасниками справи. 
Розбіжностями між експертними висновками є розмір земельної ділянки, яка підлягає виділу в натурі кожному зі співвласників із загальної площі земельної ділянки кадастровий номер 5324085908:08:001:0700 - 0,0811 га відповідно до частки у праві спільної часткової власності.
Оскільки висновок за результатами проведення будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 23 від 20.05.2019, складений судовим експертом Авдєєвою Н. М., не містить технічного обґрунтування необхідності відступу від ідеальних часток сторін із збільшенням частки земельної ділянки, що пропонується надати у володіння ОСОБА_2 до 453 кв. м та відповідно зменшення частки ОСОБА_3 до 358 кв. м, суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги такий варіант поділу спірної земельної ділянки. 
Разом з тим, за відсутності факту отримання висновку будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження № 97 від 15.11.2018 незаконним шляхом, суд першої інстанції не розглянув варіанти поділу спірної земельної ділянки найбільш наближені до ідеальних часток сторін, які були запропоновані судовим експертом ОСОБА_4 та підтримані й обґрунтовані ним у судовому засіданні в суді першої інстанції. 
Посилання суду першої інстанції на правову позицію Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 у справі № 522/1029/18 при відхиленні висновку експерта Федорова Д. Ф. є безпідставним, оскільки за фактичних обставин справи, що переглядалась Верховним Судом, експерт не мав права на складання висновку будівельно-технічного експертного дослідження за зверненням учасника справи, оскільки така можливість була передбачена лише з 15 грудня 2017 року - дати набрання чинності змінами до ЦПК України. 
Виходячи з предмету доказування по справі та у відповідності до положень статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статей 2, 5 ЦПК України щодо справедливого судового розгляду та вирішення справи з метою ефективного захисту права сторін на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, беручи до уваги зміст заявлених вимог позивачем ОСОБА_3 та зустрічним позивачем ОСОБА_2 щодо поділу будинку та господарських будівель і споруд, що відповідає досягнутої між ними домовленості та фактичному користуванню відокремленими частинами домоволодіння, а також враховуючи варіант № 1 додатку № 3 висновку експертного будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження № 97 від 15.11.2018, який є найбільш наближеним до ідеальних часток сторін при розподілі земельної ділянки кадастровий номер 5324085908:08:001:0700 площею 0,0811 га за адресою: АДРЕСА_1 , колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про скасування оскаржуваного сторонами рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_6 та зустрічного позову ОСОБА_2 .
       У відповідності до вимог частини тринадцятої статті 141 ЦПК України при ухваленні нового рішення апеляційних суд відповідно змінює розподіл судових витрат, тому ухвала суду першої інстанції про відмову в прийнятті додаткового рішення про вирішення питання щодо розподілу судових витрат також підлягає скасуванню.
       На підставі частини першої, пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України понесені сторонами судові витрати зі сплати судового збору та витрати на професійну правничу допомогу покладаються апеляційним судом на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційні скарги  ОСОБА_1 та представника ОСОБА_2 - адвоката Хворост Дарії Михайлівни задовольнити.
Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 9 грудня 2020 року та ухвалу цього суду від 23 грудня 2020 року скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення.
Позов ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.
Виділити ОСОБА_7 в натурі 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 43,0 кв. м, що складається з кімнати № 1-1 площею 11,3 кв. м, кімнати № 1-2 площею 15,5 кв. м, передпокою № 1-3 площею 7,9 кв. м, душової № 1-4 площею 0,8 кв. м, вбиральні № 1-5 площею 1,7 кв. м, коридору № 1-6 площею 2,0 кв. м, кухні № 1-7 площею 3,8 кв. м, а також господарські будівлі та споруди: сарай «В», сарай «В1», гараж «В2», погріб «в», ворота з хвірткою №1, огорожу № 4, огорожу № 5, свердловину № 9 та вигріб № 10 згідно висновку експертного будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження № 97 від 15.11.2018 варіант № 1 додаток № 3.
Виділити ОСОБА_2 в натурі 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 35,9 кв. м, що складається з кухні № 2-1 площею 13,2 кв. м, кімнати № 2-2 площею 13,9 кв. м, веранди II площею 8,8 кв. м, а також господарські будівлі та споруди: - літню кухню «Б б», сарай «Б-1», сарай «б-1», погріб «б-2», сарай «Г», вбиральню «г», сарай «г-1», огорожу № 6, огорожу № 7, хвіртку № 8 відповідно до варіанту № 1 додатку № 3 висновку експертного будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження № 97 від 15.11.2018.
Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .
Виділити ОСОБА_3 в натурі 1/2 частину земельної ділянки площею 405 кв. м кадастровий номер 5324085908:08:001:0700 в АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з окремим в`їздом, згідно варіанту № 1 додатку № 3 висновку експертного будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження № 97 від 15.11.2018.
Виділити ОСОБА_2 в натурі 1/2 частину земельної ділянки площею 406 кв. м кадастровий номер 5324085908:08:001:0700 в АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд, відповідно до варіанту № 1 додатку № 3 висновку експертного будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження № 97 від 15.11.2018.
Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на земельну ділянку кадастровий номер 5324085908:08:001:0700 загальною площею 811 кв. м, що знаходиться в АДРЕСА_1 . 
Вирішити питання розподілу судових витрат.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги в сумі 2745 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4 000 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги в сумі 4453,82 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2 000 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя                                                                С. Б. Бутенко

Судді                                                                                О. І. Обідіна

               О. В. Прядкіна