ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/2762/19  Номер провадження 33/814/12/21	Головуючий у 1-й інстанції Андрущенко-Луценко С. В.  Доповідач ап. інст. Костенко В. Г.	

Категорія: ч.1 ст.130 КпАП

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Костенко В.Г.,
з секретарем Гнітько А.М.,
з участю захисника Яковенка Г.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 28 січня 2020 року,                                  
ВСТАНОВИВ:
       
Цією постановою ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, непрацюючий, 

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, з накладенням адміністративного стягнення – штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10200 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420,40 грн.
Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 25 листопада 2019 року о 23 год. 45 хв. на 1 км автодороги Миргород-Гадяч керував автомобілем «ЗАЗ-110307», днз НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніннята, в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України, відмовився в присутності двох свідків від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
За змістом апеляційної скарги ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді, а провадження закрити на підставі п.1 ст.247 КпАП України, оскільки він не керував транспортним засобом.
Стверджує, що за кермом був свідок ОСОБА_2 , який після зупинки у зв`язку з поломкою пішов до АЗС, щоб придбати запчастини.
В цей час до автомобіля під`їхав екіпаж патрульної поліції, який звинуватив його у керуванні автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння та запропонував пройти відповідний огляд. 
Вважає, що ці обставини підтверджується відеозаписом із нагрудної камери поліцейського та показаннями свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 .
Заслухавши пояснення захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до такого.
Висновки судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на зібраних у встановленому порядку і перевірених в судовому засіданні доказах.
В засіданні місцевого суду  ОСОБА_1  погоджувався, що перебував у стані алкогольного сп`яніння, не заперечував свою відмову під проходження огляду на стан сп`яніння, але стверджував, що автомобілем керував ОСОБА_2 ,який після зупинки у зв`язку з поломкою пішов до АЗС, щоб придбати запчастини.
Таку версію порушника підтвердив під час допиту суддею свідок ОСОБА_2 , проте пояснити чому він не повернувся на місце події не зміг.
Як правильно встановив суддя місцевого суду, такі показання порушника та цього свідка є непослідовними, суперечливими, нелогічними, спростовуються об`єктивними даними відеозапису події та показаннями поліцейського, а тому не можуть бути доказом невинуватості ОСОБА_1 .
Так, свідок ОСОБА_4 – поліцейський, який складав протокол про адміністративне правопорушення підтвердив, що під час патрулювання з напарником помітив автомобіль ЗАЗ, який рухався постійно змінюючи світло фар, а потім зупинився в забороненому місці. Під`їхавши до цього автомобіля, він побачив, як з водійського місця вийшов ОСОБА_1 та відчинив капот. 
Під час спілкування з водієм було виявлено у нього ознаки сп`яніння та запропоновано пройти відповідний огляд, на що ОСОБА_1 відмовився.
Показання свідка  ОСОБА_4  підтверджуються даними відеозапису події, на якому зафіксовано, що ОСОБА_1  жодних заперечень щодо керування ним автомобілем не висловлював, лише був невдоволений діями поліцейських та запитував у них які були підстави його зупинки. 
Інших осіб на місці події до запрошення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_5 не було.
Даних, які б свідчили про упередженість поліцейських, чи ставили під сумнів їх показання, в засіданні апеляційного суду не встановлено.
За таких обставин суддя місцевого суду прийшов до обґрунтованого висновку, що саме порушник ОСОБА_1 керував 25 листопада 2019 року о 23 год. 45 хв. на 1 км автодороги Миргород-Гадяч автомобілем «ЗАЗ-110307», днз НОМЕР_1 .
Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами ст.255 КпАП України, та відповідає вимогам ст.256 цього Кодексу.
Пленум Верховного Суду України в п.27 постанови від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що відповідальність за ст.130 КпАП України несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. 
Враховуючи викладене, вважаю обґрунтованим висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та правильною кваліфікацію його дій за ч.1 ст.130 КпАП України. 
Стягнення накладене у відповідності з вимогами ст.33 КпАП України, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини та майнового стану.
Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови судді не встановлено. 
Отже, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

ПОСТАНОВИВ:

Постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 28 січня 2020 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду                                    Костенко В.Г.