Ухвала
 
31 травня 2021 року
м. Київ
справа № 388/847/17
провадження № 61-8345ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Стрільчука В. А.,
розглянув касаційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Неоальянс» на рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 18 листопада 2020 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 01 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Неоальянс» про стягнення орендної плати та розірвання договору оренди землі,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Неоальянс» (далі - ТДВ «Неоальянс»), в якому, 
з урахуванням уточнених та збільшених позовних вимог, просив:
- стягнути з ТДВ «Неоальянс» на його користь загальну суму 
у розмірі 107 310,69 грн, з яких: орендна плата за 2013-2019 роки включно - 25 049,93 грн; пеня за несвоєчасну виплату орендної плати 
за 2013-2019 роки - 80 066,76 грн; 3 % річних за користування невиплаченою орендною платою за 2013-2019 роки - 2 194 грн;
- розірвати договір оренди землі від 28 грудня 2004 року, укладений 
між Відкритим акціонерним товариством «Новгородківський Райагрохім» (далі - ВАТ «Новгородківський Райагрохім»), правонасутиником якого 
є ТДВ «Неоальянс», та ОСОБА_1 , що був зареєстрований 
у Кіровоградській регіональній філії «Центр Державного земельного кадастру» 28 грудня 2004 року за № 1552.
Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області 
від 18 листопада 2020 року (у складі судді Степанова С. В.) позов 
 ОСОБА_1 задов олено частково.
Стягнуто з ТДВ «Неоальянс» на користь ОСОБА_1 загальну суму 
у розмірі 43 978,16 грн, з яких: орендна плата за 2014-2019 роки 
включно - 22340,09 грн; пеня за несвоєчасну виплату орендної плати за 2014-2019 роки - 20 967,87 грн; 3 % річних за користування невиплаченою орендною платою за 2014-2019 роки - 670,20 грн.
Розірвано договір оренди землі від 28 грудня 2004 року, укладений 
між ВАТ «Новгородківський Райагрохім», правонаступником якого 
є ТДВ «Неоальянс», та ОСОБА_1 , що був зареєстрований 
у Кіровоградській регіональній філії «Центр Державний земельний кадастр» 28 грудня 2004 року за № 1552.
У задоволені решти позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постановою Кропивницького апеляційного суду від 01 квітня 2021 року 
(у складі колегії суддів: Черненка В. В., Єгорової С. М., Чельник О. І.) рішення Долинського районного суду Кіровоградської області 
від 18 листопада 2020 року залишено без змін.
17 травня 2021 року ТДВ «Неоальянс» звернулося до Верховного Суду 
з касаційною скаргою на рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 18 листопада 2020 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 01 квітня 2021 року, в якій заявник просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій 
в частині задоволених позовних вимог та передати справу в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.
Відповідно до пункту 8 частини статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. 
Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року 
у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала, 
що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. 
У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини 
і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень 
resjudicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.
Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
Відповідно до пункту 8 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про розірвання договору найму (оренди) або договору найму (оренди) житла - сукупністю платежів за користування майном або житлом протягом строку, що залишається до кінця дії договору, але не більше ніж за три роки.
Предметом позову у цій справі є майнові вимоги про стягнення орендної плати та розірвання договору оренди землі.
Зі змісту оскаржуваних судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій вбачається, що оспорюваний договір оренди землі від 28 грудня 2004 року укладений строком на 45 років, зі сплатою орендної плати в розмірі 1,5 % від нормативної грошої оцінки земельної ділянки.
Ціна позову щодо позовних вимог про розірвання договору оренди землі сладає 75 149,79 грн (25 049,93 грн х 3).
Розмір орендної плати, яку позивач просив стягнути, становила, 107 310,696 грн.
За 2013-2019 роки проіндексована нормативна грошова оцінка земельної діялнки площею 8,07 га становила 25 049,93 грн.
Таким чимно, ціна позову у загальному розмірі становить 182 460,48 грн 
(75 149,79 грн + 25 049,93 грн + 80 066,76 грн (пеня) + 2 194 грн (3 % річних)), яка станом на 01 січня 2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270 грн х 100 = 227 000 грн).
Як вбачається з резолютивної частини постанови Сумського апеляційного суду від 01 квітня 2021 року, постанова апеляційного суду може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.
Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином 
(рішення у справі «Зубац проти Хорватії», заява № 40160/1, від 05 квітня 2018 року).
Отже, зазначена справа є малозначною відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України.
При цьому, Верховним Судом досліджено та взято до уваги: предмет позову, складність справи, доводи касаційної скарги, а також значення справи для сторін і суспільства, практику розгляду справ з даної категорії.
Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містить посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню. 
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК Українисуд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Зазначене відповідає Рекомендаціям № R(95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, 
у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.
Одночасно суд роз`яснює вимоги пункту 3 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якого сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.
Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства 
з додатковою відповідальністю «Неоальянс» на рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 18 листопада 2020 року 
та постанову Кропивницького апеляційного суду від 01 квітня 2021 року 
у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства 
з додатковою відповідальністю «Неоальянс» про стягнення орендної плати та розірвання договору оренди землі відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                І. М. Фаловська
С. Ю. Мартєв
В. А. Стрільчук