УХВАЛА
 
23 червня 2021 року
м. Київ
 
справа № 369/10162/19
провадження № 61-7637ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Крата В. І., Русинчука М. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 вересня 2020 року та на постанову Київського апеляційного суду від 07 квітня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності,
 
ВСТАНОВИВ :
 
У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом про визнання права власності на земельну ділянку.
 
Рішенням Києво-Святошинського району Київської області від 21 вересня                    2020 року в складі судді Дубас Т. В., залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 07 квітня 2021 року в складі колегії суддів Оніщук М. І., Шебуєва В. А., Мельник Я. С., у задоволенні позову відмовлено. 
 
Суди виходили із того, що позивачем не надано доказів, що він набув право власності на спірну земельну ділянку, а відповідач таке право порушує, не визнає чи оспорює.
 
06 травня 2021 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на зазначені судові рішення.
Ухвалою Верховного Суду від 25 травня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху для надання інформації про вартість спірного майна з метою визначення розміру судового збору, який підлягає сплаті за подачу касаційної скарги. Виконуючи вимоги вказаної ухвали, ОСОБА_1 усунув недоліки в повному обсязі.
 
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
 
Відповідно до пункту 1 частини шостої, частини дев`ятої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Предметом позову в справі № 369/10162/19 є майнова вимога про визнання права власності на земельну ділянку вартістю 52 400 грн, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому справа є малозначною у силу вимог закону.
 
Касаційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення в малозначних справах підлягають касаційному оскарженню.
 
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE,   № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від                           19 грудня 1997 року).
 
З огляду на викладене та відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389, пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.
 
Керуючись пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ :
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 вересня 2020 року та на постанову Київського апеляційного суду від 07 квітня 2021 року відмовити.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                                Н. О. Антоненко
                                                                                                                         В. І. Крат
                                                                                                                         М. М. Русинчук