ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 755/2561/21                                                                                          Суддя першої інстанції - Чех Н.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  24 червня 2021 року                                                                                         м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: 
головуючого судді                      - Горяйнова А.М.,
суддів          - Файдюка В.В. та Чаку Є.В.,
за участю секретаря                       - Король Ю.В.,  
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 27 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до головного інспектора з паркування відділу інспекції з паркування Печерського районного управління (інспекції) з паркування виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Гусарової Олени Володимирівни, за участю третьої особи - Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації),  про визнання протиправною та скасування постанови,
ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила:
- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серії АС № 0000052489 від 16 грудня 2020 року;
- справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити;
- визнати протиправними дії головного інспектора з паркування відділу інспекції з паркування Печерського районного управління (інспекції) з паркування виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Гусарової О.В. щодо тимчасового затримання транспортного засобу марки «Nissan»  модель «Almera Classik», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ;
- визнати протиправним та скасувати акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 16 грудня 2020 року. 
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 27 травня 2021 року адміністративний позов залишено без задоволення.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального та процесуального права. 
Зокрема, доводи скаржника полягають у тому, що порушень Правил дорожнього руху водієм транспортного засобу марки «Nissan»  вчинено не було. Позивач наголошував на тому, що відповідачем не здійснено замірів відстані від транспортного засобу до посадкового майданчика, а тому неможливо стверджувати про порушення обмежень щодо зупинки не ближче 30 м. 
Також позивач зазначила про порушення відповідачем Порядку тимчасового затримання інспекторами з парування транспортних засобів та їх зберігання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 990 від 14 листопада 2018 року, що призвело до вчинення протиправних дій щодо тимчасового затримання транспортного засобу та складання акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.
Відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 від учасників справи до суду не надходив. 
Представник позивача звернулася до суду із клопотанням про відкладення розгляду справи у зв`язку із її залученням до участі в іншій судовій справі, розгляд якої відбудеться в Голосіївському районному суді м. Києва. 
Разом з тим представник позивача не надала доказів на підтвердження своїх доводів, не зазначила номер судової справи та час її розгляду в суді. Отже, представник позивача не довела, що причини неявки в судове засідання є поважними.
Відповідач та третя особа були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, проте у судове засідання не прибули та про причини неявки суду не повідомили. 
За таких обставин колегія суддів, керуючись ч. 3 ст. 268 КАС України, вирішила розглядати справу за відсутності представників сторін. Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 27 травня 2021 року - без змін, виходячи з такого.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено та сторонами справи не заперечується, що ОСОБА_1 є власником автомобіля «Nissan», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Головним інспектором з паркування відділу інспекції з паркування Печерського районного управління (інспекції) з паркування виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Гусаровою О.В. (далі - інспектор з паркування) 16 грудня 2020 року було складено постанову серії АС № 0000052489, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП. 
Згідно вказаної постанови 16 грудня 2020 року о 10 год. 18 хв. на проспекті П.Тичини, 26 в м. Києві, транспортний засіб марки «Nissan», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , зупинено ближче 30 м від посадкового майданчику маршрутних транспортних засобів, чим порушено пп. е п. 15.9 Правил дорожнього руху та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП. Застосовано адміністративне стягнення до ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.
Згідно акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 16 грудня 2020 року, складеного інспектором з паркування, в присутності понятих, здійснено огляд та тимчасове затримання транспортного засобу «Nissan», у зв`язку з порушенням пп. е п. 15.9 ПДР, ч. 3 ст. 122 КУпАП. Автомобіль прийнято водієм евакуатора ТОВ «Евакуатор Сервіс» для його доставлення на спеціальний майданчик чи стоянку. Акт підписано понятими, інспектором з паркування та водієм евакуатора. 
Вважаючи, що відповідачем неправомірно застосовано адміністративне стягнення та порушено Порядок тимчасового затримання інспекторами з парування транспортних засобів та їх зберігання, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 990 від 14 листопада 2018 року, ОСОБА_1 звернулася до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.
Приймаючи рішення про залишення адміністративного позову без задоволення, суд першої інстанції виходив з того, що інспектором з паркування було обґрунтовано складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, парування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису), акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу та вчинено дії щодо тимчасового затримання транспортного засобу, оскільки матеріалами справи підтверджено, що водій транспортного засобу «Nissan» порушив пп. е п. 15.9 Правил дорожнього руху.
Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України  від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР).
Згідно з п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до пп. е п. 15.9 ПДР зупинка забороняється: ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.
Частиною 3 ст. 122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, відеозапису вуличної камери, що міститься на наявному у матеріалах справи диску (а.с. 26), транспортний засіб «Nissan», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив зупинку ближче 30 м від посадкового майданчику маршрутних транспортних засобів та заважав виїзду маршрутному транспортному засобу, чим порушив пп. е п. 15.9 ПДР.
Вказане порушення також підтверджено і фотознімками, які наявні в матеріалах справи (а.с. 55 - 58).
Надаючи правову оцінку доводам скаржника про те, що інспектором з паркування не було зроблено замірів відстані між транспортним засобом і посадковим майданчиком, колегія суддів враховує, що Кодексом України про адміністративні правопорушення прямо передбачена можливість фіксації порушень правил зупинки транспортних засобів в режимі фотозйомки (відеозапису).
Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення, зафіксовані у такий спосіб, передбачені ст. 2791 КУпАП.
Згідно з ч.ч. 1, 5 ст. 2791 КУпАП у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у ч. 1 ст. 142 цього Кодексу.
Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Види доказів, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, визначені у ст. 251 КУпАП.
Вказана норма права передбачає, що одним із доказів є показники технічних засобів, працюючих в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів.
З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що надані відповідачем матеріали фото- і відеофіксації, є належними доказами вчинення адміністративного правопорушення, яке полягає у порушенні правил зупинки.
Посилання позивача на правову позицію Верховного Суду, викладену в постановах від 07 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а, від 08 лютого 2018 року у справі № 760/3696/16-а, від 18 липня 2019 року у справі № 216/5226/16-а колегія суддів вважає необґрунтованим, адже вона ґрунтується на нормах права, які були чинними на час виникнення спірних правовідносин. Колегія суддів наголошує на тому, що постанови про адміністративні правопорушення, які були предметом оскарження в цих справах, винесені у 2015-2016 роках.
На це час порядок притягнення до адміністративної відповідальності зазнав суттєвих змін, у тому числі в Кодексі України про адміністративні правопорушення закріплено особливості розгляду справ про порушення правил зупинки, зафіксованих в автоматичному режимі.
Колегія суддів враховує, що в окремих випадках факт порушення правил зупинки може потребувати додаткових доказів, у тому числі проведення замірів відстані від транспортного засобу до посадкового майданчика.
Разом з тим із приєднаних до матеріалів справи матеріалів фото і відео фіксації чітко вбачається, що водієм були порушені  вимоги пп. е п. 15.9 ПДР. Обґрунтованих сумнівів у тому, що транспортний засіб був зупинений ближче 30 м від посадкового майданчику, при дослідженні таких матеріалів у колегії суддів не виникло.  
Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що транспортний засіб «Nissan» здійснив зупинку із порушенням Правил дорожнього руху, що підтверджено належними та допустимими доказами, отже оскаржувана постанова інспектора з паркування є правомірною, прийнятою у межах повноважень та у спосіб, встановлений законом, а тому не підлягає скасуванню.
Відповідно до приписів ст. 2654 КУпАП тимчасове затримання транспортного засобу інспектором з паркування здійснюється шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора і дозволяється виключно у випадках, встановлених цією статтею. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України. У разі фіксації обставин тимчасового затримання транспортного засобу в режимі фотозйомки (відеозапису) таке затримання відбувається без присутності понятих.
Тимчасове затримання транспортного засобу шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку здійснюється у разі вчинення порушення, передбаченого ч.ч. 3 та 6 ст. 122 (порушення правил зупинки, стоянки в межах відповідного населеного пункту), 1 ст. 1521 цього Кодексу, у випадках, передбачених ч. 3 цієї статті, а так само у разі вчинення порушень, передбачених ч. 2 та 8 ст. 1521 цього Кодексу.
Разом з тим, положеннями вказаної норми регламентовано, що Порядок тимчасового затримання інспекторами з паркування транспортних засобів та їх зберігання встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до приписів п. 5 Порядку тимчасового затримання інспекторами з паркування транспортних засобів та їх зберігання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 990 від 14 листопада 2018 року  (далі - Порядок № 990) інспектор з паркування у присутності двох понятих і особи, яка виконує роботи з доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку, складає акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу згідно з додатком.
Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу підписують інспектор з паркування, особа, що виконує роботи з доставлення такого засобу на спеціальний майданчик чи стоянку, та два понятих.
Згідно з п. 6 Порядку № 990 у разі тимчасового затримання транспортного засобу місце розташування такого транспортного засобу повинне бути обов`язково зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису).
Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення інспектором з паркування за допомогою технічних засобів, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах, фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу щодо нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення. У разі здійснення фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає в несплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність під лобовим склом транспортного засобу документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування.
Як свідчать матеріали справи, інспектором під час тимчасового затримання транспортного засобу було дотримано вказані положення Порядку № 990, а саме здійснено за допомогою технічного засобу Sigma X-treme PQ53 фотофіксацію обставин порушення правил зупинки, на яких зафіксовано: дату, час, місце розташування транспортного засобу щодо нерухомих об`єктів та географічні координати.  В матеріалах справи наявні фотознімки у кількості більше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних / протилежних ракурсів. Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу підписаний інспектором з паркування, особою, що виконує роботи з доставлення такого засобу на спеціальний майданчик чи стоянку (водій) та двома понятими.
Щодо посилання скаржника на п. 7 Порядку № 990, згідно з яким у разі коли водій, що вчинив правопорушення, присутній під час тимчасового затримання транспортного засобу і порушення неможливо усунути на місці в максимально короткий строк, інспектор з паркування складає акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу і виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення, а якщо правопорушення може бути усунуте водієм у максимально короткий строк, інспектор з паркування не складає зазначений акт і не здійснює тимчасове затримання транспортного засобу, але виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення, колегія суддів зазначає наступне.
Як вбачається з відеозапису вуличної камери, водій транспортного засобу «Nissan», здійснив його зупинку та залишив автомобіль. Під час тимчасового затримання інспектором вказаного транспортного засобу водія в автомобілі не було, що також не заперечується скаржником. Отже, усунути порушення на місці в максимально короткий строк не було можливим.
Колегією суддів також встановлено, що водій транспортного засобу «Nissan» з`явився на місці правопорушення після початку виконання робіт із завантаження транспортного засобу. Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу вже було складено.
Наведене також свідчить про правомірність дій інспектора під час тимчасового затримання транспортного засобу «Nissan» та дотримання положень Порядку № 990.
Посилання скаржника на недоліки оформлення акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу не звільняють водія відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення та не є підставою для визнання дій інспектора неправомірними.
Викладені обставини у своїй сукупності вказують на те, що суд першої інстанції ухвалив законне і обґрунтоване рішення про залишення адміністративного позову без задоволення. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у рішенні від 27 травня 2021 року та не можуть бути підставою для його скасування. 
З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 27 травня 2021 року - без змін.
Керуючись ст.ст. 229, 242, 238, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,  
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 27 травня 2021 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя                                                                       А.М. Горяйнов                                                                 

Судді                                                                                            В.В. Файдюк         
                                                                                                    
                                                                                          Є.В. Чаку