Номер провадження: 22-ц/813/5115/21 
Номер справи місцевого суду: 2-2216/07
Головуючий у першій інстанції Роїк Д.Я.
Доповідач Гірняк Л. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2021 року                                                                 м. Одеса
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Одеського апеляційного суду в складі:
Головуючого - Гірняк Л.А.
Суддів - Сегеди С.М., Комлевої О.С.
За участю секретаря - Ющак А.Ю.,
розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 12 листопада 2019 року та ОСОБА_2 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 26 грудня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИЛА: 
Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення позики.
16 червня 2005 року рішенням Малиновським районним судом м. Одеси стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 борг у розмірі 1 113 210 ( один мільйон сто тридцять тисяч двісті десять) грн., державне мети у розмірі 1700 ( одна тисяча сімсот) грн., та судові витрати у розмірі 51 ( п`ятдесят одна) грн.
Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 14 травня 2007 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16 червня 2005 року задоволено. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16 червня 2005 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення позики – скасовано, справа направлена на новий розгляд до того ж суду в іншому складі суддів. Стягнено з ОСОБА_1 витрати на ІТЗ судового розгляду апеляційної скарги у розмірі 30 грн.
26 грудня 2007 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення позики залишено без розгляду.
Справа № 2-2216/07 в звязку зі строками зберігання знищена.
Ухвалою Малиновського районного суду м.Оодеси від 12 листопада 2019 року відновлено за ініціативою суду втрачене судове провадження по справі № 2-2216/07 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу в частині прийнятої судом ухвали від 26 грудня 2007 року про залишення позовної заяви ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення позики без розгляду.

Короткий зміст апеляційних скарг
15.10.2019 року ОСОБА_2   на ухвалу Малиновського районного суду м. одеси від 26.12.2007 року подала апеляційну скаргу та прослаь її скасувати, справу направити для продавження розгляду до суду першої інстанції .
Зазначає, що з часу рішення суду боржником виконувалось та повертались кошти невеликими частинами, а 29.09.2019 року їй стало відомо, що вказане рішення скасовано та її вимоги залишено без розгляду.
Апелянтка зазначає, що судові рішення винесені без належного сповіщення її про час та місце судового розгляду, жодних повісток вона не отримала, а тому районний суд порушив основні засади судочинства передбачені ст.129 Конституції України.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_3 посилається на те, що ухвала Малиновського районного суду м. Одеси від 26.12.2007 року не є мотивованою та підлягає скасуванню.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 12 листопада 2019 року посилаючись на те, що ст.488 ЦПК України наведений вичерпний перелік підстав для відновлення втраченого провадження та залишення позову без розгляду в розумінні ЦПК не є рішенням по справі, не відноситься до закриття провадження, у зв`язку з чим суд не мав права відновлювати провадження по втраченій справі.
Зазначає, що вона не сповіщена про час та місце судового розгляду, як колишня дружина відповідача. Крім того, надає пояснення щодо предмету спору за борговими зобов`язаннями.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 просить суд апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 12.11.2019 року відхилити посилаючись на те, що якщо необхідно справу розглянути, а вона втрачена, то нормами процесуального закону передбачена процедура її відновлення.
       В судове засідання ОСОБА_4 не з`явилась, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином.
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ та ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ 
Заслухавши суддю - доповідача, вислухавши пояснення сторін, що з`явились ,дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги судова колегія приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом встановлено , що ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення позики.
16 червня 2005 року рішенням Малиновським районним судом м. Одеси стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 борг у розмірі 1 113 210 ( один мільйон сто тридцять тисяч двісті десять) грн., державне мито у розмірі 1700 ( одна тисяча сімсот) грн., та судові витрати у розмірі 51 ( п`ятдесят одна) грн.
Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 14 травня 2007 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16 червня 2005 року задоволено. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16 червня 2005 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення позики – скасовано, справа направлена на новий розгляд до того ж суду в іншому складі суддів. Стягнено з ОСОБА_1 витрати на ІТЗ судового розгляду апеляційної скарги у розмірі 30 грн.
26 грудня 2007 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення позики залишено без розгляду.
       Відновлюючи за ініціативою суду втрачене судове провадження в частині прийнятої судом ухвали від 26 грудня 2007 року районний суд виходив з вимог ст.488 ,489 ЦПК України.
Однією з гарантій забезпечення права на судовий захист у цивільному судочинстві є існування на законодавчому рівні інституту цивільного процесуального права — відновлення втраченого судового провадження. 
Застосування цього процесуального механізму в разі втрати повністю або частково судового провадження забезпечує можливість реалізації усіх складових права на судовий захист, яке не обмежується лише вирішенням справи судом, а охоплює також право на оскарження судового рішення та виконання судового рішення.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на справедливий суд, передбачене п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.
Тому виконання рішення суду повинно розглядатись як невід`ємна частина судового процесу в розумінні ст.6 Конвенції (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Горнсбі проти Греції» від 19.03.97, «Брумареску проти Румунії» від 28.11.99, «Бакай та інші проти України» від 9.11.2004).
       Безпосереднім об`єктом відновлення є конкретний перелік відсутніх повністю або частково матеріалів втраченої цивільної справи. Предметом відновлення є зміст окремих процесуальних документів чи їх частин, що містились у втраченій цивільній справі.
       Слід зауважити, що нормами ЦПК не передбачено з якою метою може бути ініційоване питання про відновлення втраченого судового провадження. 
       Однак відповідно до вимог, які ставляться до заяви про відновлення втраченого судового провадження, зазначення у ній мети відновлення є обов`язковим.
       Відповідно до доповідної відповідальна особа за організацію роботи архіву зазначила, що у зв`язку за строками зберігання справа № 2-2216/17- знищена, а архіві зберігаються оригінали процесуальних документів , в тому числі і ухвала Малиновського районного суду від 14.05.2007 року( а.с.21). 
Враховуючи, що судове провадження може бути відновлене незалежно від причин його втрати, та враховуючи постанову Пленуму ВСУ №2 ВСУ судова колегія приходить до висновку, що втрата судового провадження з причини знищення є підставою для відновлення такого провадження для перегляду процесуального права позивачки на доступ до апеляійного суду та оскарження ухвали Малиновського районного суду м. одеси від 26.12.2007 року.
Між тим, статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
На розширення цього положення Основного Закону в статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Практика Європейського суду щодо України стосовно гарантій, закріплених статтею 6 § 1, знайшла своє відображення у справах, які стосуються права доступу до суду та справедливого судового розгляду.
Зокрема, Високий Суд вказав, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.
Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.
Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду.
Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Рябих проти Росії" ( 980_172 ) (Ryabykh v. Russia), заява N 52854/99, п. 52, ECHR 2003-X).
У апеляційній скарзі ОСОБА_4 не надає суду доказів, що відповідач виконував добровільно зобов`язання за договором позики після прийняття судового рішення та, що вона зверталась до виконавчої служби щодо його виконання.
Підстав, які б продемонстрували існування особливих обставин непереборної сили, які б виправдовували подачу апеляційної скарги заявниця не надала.
Подача апеляційної скарги після 13 річного строку після прийняття судового рішення є порушенням принципу правової визначеності яка передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду, а тому судове колегія відмовляє в задоволені апеляційної скарги на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 26.12.2007 року.
В такому разі, позивачка не позбавлена можливості реалізувати захист свого порушеного, оспореного чи невизнаного права або охоронюваного законом інтересу шляхом подання нового позову.
Відповідно до ч. 1 ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. 367,368,374, 375,379,381,382,384,389,390 ЦПК України, судова колегія,- 
                                                     ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 12 листопада 2019 року, без змін.
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 26 грудня 2007 року , без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст складено 26.04.2021 року 

Головуючий суддя - Л.А. Гірняк

Судді С.М.Сегеда 
- 

О.С.Комлева