ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2021 року                                                                                 Справа №  912/3074/20

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 511

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Широбокової Л.П. (доповідач),
                       суддів Орєшкіної Е.В., Подобєда І.М.   

секретар судового засідання Грачов А.С.

представники сторін:
від позивача: Середа А.П. адвокат, ордер серії КС №839064 від 25.03.2021;
від відповідача: Полудень Є.О. адвокат, ордер серії ВА №1010817 від 28.01.2021;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Гайдабури Олександра Петровича на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 18.12.2020 у справі №912/3074/20 (суддя Поліщук Г.Б., повне рішення складено 28.12.2020)
за позовом  Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЕРША", м. Київ
до відповідача   Фізичної особи-підприємця Гайдабури Олександра Петровича,     м. Кропивницький
про  стягнення 730 558,80 грн
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та рішення суду.
У вересні 2020 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЕРША" (надалі позивач) звернулося до Господарського суду Кіровоградської області  з позовом до Фізичної особи-підприємця Гайдабури Олександра Петровича (надалі відповідач) та просило   стягнути в порядку регресу 730 558,80 грн страхового відшкодування.        
Позов обгрунтовано тим, що на підставі укладеного договору                           №12-15.00.17.00010 від 27.04.2016 добровільного страхування відповідальності транспортного експедитора, який здійснює експедирування вантажів автомобільним транспортом, виплатив на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрне логістичне партнерство" вартість втраченого майна в сумі 730 558,80 грн. Вважає, що втрата майна відбулася внаслідок вини перевізника, який не забезпечив його зберігання під час перевезення, тому на підставі  ст. 1191 Цивільного кодексу України,  ст. 27 Закону України "Про страхування" відповідач зобов`язаний відшкодувати страховій компанії завданні збитки в межах сплаченого позивачем страхового відшкодування страхувальнику.
Відповідач визнавав факт перевезення вантажу та доставки його вантажоодержувачу з недостачею. Втім, проти позову заперечував, посилаючись на те, що станом на момент звернення до суду з цим позовом відповідальність перевізника не встановлена та недоведена в рамках кримінального провадження за фактом крадіжки, Більш того, в рамках кримінального провадження має перевірятися причетність до крадіжки і водія, який безпосередньо виконував перевезення та підписував від імені перевізника всі необхідні документи, тому звернення з позовом про стягнення на користь страховика суми втраченого товару вважав передчасним та необґрунтованим.
Рішенням Господарського суду Кіровоградської  області від 18.12.2020 у справі №912/3074/20 (суддя Поліщук Г.Б.) позов задоволено повністю.
Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Гайдабури Олександра Петровича на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" 730    558,80 грн страхового відшкодування в порядку регресу, а також 10 958,38 грн судового збору.
Рішення суду мотивоване тим, що відповідачем не було збережено вантаж, прийнятий ним до перевезення, доказів відсутності вини у невиконанні перевізником своїх зобов`язань    по збереженню вантажу до суду не подано, виплата страхового відшкодування доведена матеріалами справи, тому в силу положень  закону позивач має законне право на отримання в порядку регресу понесених витрат з особи, відповідальної за завдані збитки.
Доводи апеляційної скарги та відзиву не неї.
Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся відповідач, в якій, посилаючись на необґрунтованість та незаконність судового рішення, просив рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд передчасно прийняв оскаржуване рішення, оскільки вина ФОП Гайдабури О.П. в причиненні збитків не доведена. На даний час триває кримінальне провадження щодо вчиненого злочину - крадіжки майна під час його перевезення та тільки за наслідками такого розслідування можливо буде зробити висновки щодо винних осіб.

Позивач проти доводів апелянта заперечує, посилаючись на те, що всі обставини цього спору  вже встановлені рішенням суду у справі №912/2572/18, яке набрало законної сили, зокрема і вина перевізника в нестачі (крадіжці) вантажу. Відповідач не надав будь-яких доказів, що підтверджують відсутність його вини. За умовами договору відповідач несе повну матеріальну відповідальність за вантаж з моменту його отримання до моменту передачі його вантажоодержувачу. 

Процедура.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 08.02.2021 для розгляду апеляційної скарги обрано колегію суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Подобєда І.М., Орєшкіної Е.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.03.2021, після усунення недоліків апеляційної скарги, зазначеною колегією суддів відкрито апеляційне провадження, розгляд скарги призначений у судовому засіданні на 07.04.2021 - 14.00 год.

Представники сторін в судовому засіданні підтримали позиції, викладені в апеляційній скарзі та відзиві.

За результатами розгляду апеляційної скарги у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Обставини справи, встановлені апеляційним судом.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, обґоворивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд встановив таке. 
Як встановлено судом першої інстанції, підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Аграрне логістичне партнерство", як експедитором, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Адама Україна", як замовником, було укладено договір №3/0112 від 01.12.2016 на надання транспортно-експедиційних послуг щодо перевезення вантажів по території України та в міжнародному сполученні (а.с.11-14), відповідно до пункту 1.1. якого експедитор від свого імені та за рахунок замовника зобов`язується забезпечити здійснення/організацію перевезення вантажу замовника автомобільним транспортом як територією України так і за її межами, згідно умов заявки (Додаток №1 до цього Договору), яка надається на умовах п.1.2. цього Договору та видає його особі, уповноваженій замовником на одержання вантажу, а також надає інші, пов`язані з цим послуги, що передбачені умовами цього договору/заявки.
У п. 5.3. договору визначено, що експедитор несе повну матеріальну відповідальність перед замовником за вантаж з моменту його отримання до моменту передачі вантажу вантажоодержувачу. В разі втрати, пошкодження або псування вантажу експедитор оплачує замовнику повну суму нестачі або фактичну вартість пошкодженого, зіпсованого вантажу.
Договір діяв з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і до 01 грудня 2018 року.
В подальшому між Товариством з обмеженою відповідальністю "Аграрне логістичне партнерство", як замовником, та Фізичною особою-підприємцем Гайдабурою Олександром Петровичем, як перевізником, було укладено договір перевезення вантажів по території України №47 від 12.12.2017 (а.с. 17-19) (надалі - договір перевезення), відповідно до п. 1.1. якого перевізник за плату здійснює перевезення довіреного йому замовником вантажу в пункт призначення, зазначений замовником в заявці до договору, та видає його особі, уповноваженій замовником на одержання вантажу.
Згідно з пунктом 3.1. договору перевезення перевізник зобов`язується, зокрема: у пункті навантаження вантажу слідкувати (контролювати) за правильністю та надійністю (кріплення вантажу і т.п.) навантаження на автотранспорт вантажу, перевіряти відповідність записів супровідних транспортних документах з реальною кількістю вантажу, вагу, не допускати максимально допустимих чинним законодавством вагових меж при прямуванні автодорогами України (п. 3.1.3.); передати вантаж вантажоодержувачу, який зазначений у заявці, та здійснити відмітку у ТТН, та вантажній декларації на відповідному етапі, про здачу вантажу (п. 3.1.4); прийняти на себе повну матеріальну відповідальність за збереження та охорону вантажу в ході перевезення, під час стоянок автотранспорту (п. 3.1.7.); своєчасно доставити ввірений вантаж у пункт призначення та передати його вантажоодержувачу, згідно умов заявки (п. 3.1.12).
У п. 5.1.2. договору про перевезення сторони обумовили, що перевізник несе повну матеріальну відповідальність за вантаж з моменту його отримання до моменту передачі вантажу вантажоодержувачу. Передача вантажу вважається здійсненою у відповідності з п. 3.1.4., 3.1.5., 3.1.6. Договору. В разі втрати, пошкодження або псування вантажу перевізник оплачує замовнику повну суму нестачі або вартість пошкодженого, зіпсованого вантажу. В разі страхового випадку перевізник оплачує замовнику різницю між сумами нестачі або вартості пошкодженого вантажу та відшкодованої суми страховою компанією на користь замовника, тобто франшизу.
Договір перевезення діяв з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін - до 31 грудня 2018 року (п. 9.1. Договору).
На підставі цього договору та заявки від 11.04.2018 відповідачем було здійснено перевезення вантажу засоби захисту рослин «Голтікс Голд МС» в кількості 7 000 літрів з пункту завантаження: Київська область, м. Обухів, вул. Промислова, 20/2 (ТОВ "РЕМТранс") в пункт розвантаження: м. Кропивницький, вул. Мурманська,31г (вантажоодержувач ТОВ "Куцівське зернозберігальне підприємство" (а.с. 15). Відповідно до умов вищевказаної заявки перевезення здійснювалось водієм Куценко В.П., про що свідчить його підпис у ТТН (а.с.21).
При передачі вантажу вантажоодержувачу було виявлено нестачу  1460 літрів, про що 12.04.2018 складено Акт про виявлення невідповідності товару за кількістю/якістю та зроблено відповідний запис у ТТН № 872. По факту прийнято 5540 літрів засобів захисту рослин «Голтікс Голд МС» (а.с. 21-22).
Відповідач не заперечує факт доставки вантажу з недостачею, посилається на те, що недостача виникла внаслідок крадіжки із транспортного засобу, про даний факт повідомлено Кропивницький відділ ГУНП України в Кіровоградській області, вказані відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №12018120020003333  (а.с. 23).
Майнова відповідальність експедитора ТОВ "Аграрне логістичне партнерство" була застрахована Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Перша" (страховик), про що було укладено  договір №12-15.00.17.00010 від 27.04.2016 добровільного страхування відповідальності транспортного експедитора, який здійснює експедирування вантажів автомобільним транспортом (а.с. 27-30). За умовами цього договору страховик відповідно до  Закону України "Про страхування", чинних особливих умов добровільного страхування відповідальності перевізника/експедитора наземним транспортом до правил добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту (включаючи відповідальність перевізника) на підставі заяви Страхувальника та декларацій, що є невід`ємними частинами Договору (Додатки №1, 2), здійснив страхування відповідальності транспортного експедитора та зобов`язується сплатити страхові платежі у визначеному розмірі та в узгоджені сторонами цього договору строки, та виконувати інші умови договору.
Предметом страхування є майнові інтереси, пов`язані з виникненням обов`язку страхувальника відшкодувати шкоду, що виникла по застрахованих ризиках внаслідок події, визнаної страховим випадком. Визнання події страховим випадком здійснюється з урахуванням умов договору.
Відповідно до пункту 1.1 Стандартних умов страхування до договору добровільного страхування відповідальності №12-15.00.17.00010 страховим випадком, зокрема, визнається крадіжка вантажу, прийнятого на експедирування, або інші протиправні діяння щодо нього.
У п. 6.1 Основної частини договору добровільного страхування відповідальності №12-15.00.17.00010 визначено що договір діє з 00 годин 29 квітня 2017р. до 24 години 28 квітня 2018р., але не раніше 00 годин дня, наступного за датою надходження у повному обсязі першої частини страхового платежу на рахунок або до каси страховика.
На підставі цього договору страхування, заяви ТОВ "Аграрне логістичне партнерство", страхового акту №ЦМ-18-1171 Експ від 13.07.2018, яким визнано суму збитку в результаті страхового випадку у розмірі 770 558,80 грн та визначено страхове відшкодування за вирахуванням франшизи (40 000,00 грн) у сумі 730 558,80 грн (а.с. 41), позивач сплатив ТОВ "Аграрне логістичне партнерство" страхове відшкодування у сумі 730 558,80 грн, що підтверджено платіжним дорученням №71377 від 01.08.2018р. (а.с. 42).
Вказані обставини також були встановлені рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 14.11.2018 у справі №912/2572/18, яким    стягнуто з    Фізичної особи-підприємця Гайдабури Олександра Петровича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрне логістичне партнерство" франшизу у розмірі 40 000 грн.
Посилаючись на вказані обставини та відмову відповідача в добровільному порядку відшкодувати витрати страхової компанії по відшкодуванню завданої шкоди, позивач звернувся до суду за стягненням ціює суми з перевізника в порядку регресу, що і є предметом позову.
Застосоване законодавство та висновки апеляційного суду.
Відповідно до ч. 1,2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги. 

Підставою виникнення цивільних прав і обов`язків, у тому числі щодо відшкодування кредиторові або іншій особі збитків (шкоди), є зобов`язання, які виникають з договорів та інших правочинів або внаслідок завдання шкоди (ст. 11 ЦК України).
Відповідальність перевізника щодо збереження вантажу щодо перевезення виникла з договору перевезення вантажів по території України №47 від 12.12.2017, який було укладено між ТОВ "Аграрне логістичне партнерство", який у даних правовідносинах виступав експедитором, та Фізичною особою-підприємцем Гайдабурою Олександром Петровичем, який здійснював перевезення. 
Відповідно до   ст. 924 Цивільного кодексу України   перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.
Як вірно зазначив суд першої інстанції,  законодавець покладає на перевізника обов`язок доводити наявність обставин, що звільняють його від відповідальності за незбереження вантажу.
Матеріалами справи доведено, що також було встановлено рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 14.11.2018 у справі №912/2572/18, факт нестачі вантажу під час перевезення внаслідок на загальну суму 770 558,80 грн. 
Відповідач стверджує, що нестача вантажу сталася внаслідок крадіжки. Втім, ним не доведено, що він при  всій своїй обачності не міг запобігти такій крадіжці, вжив всіх заходів щодо збереження ввіреного йому для перевезення вантажу. З пояснень водія вбачається, що автомобіль було залишено в нічний час на вулиці, та саме в цей час він виявив зірваний замок та порушені пломби.
Суд першої інстанції дійшов вірних висновків, що відповідачем не доведено відсутність своєї вини в несхоронному перевезенні вантажів, як це передбачено      ст. 924 Цивільного кодексу України.  
Суд також встановив, що відповідно до положень ст. 932 ЦК України експедитор відповідає перед клієнтом за порушення договору перевезення. Відповідальність експедитора була застрахована позивачем, який і виплатив страхове відшкодування у розмірі 730 558,80 грн за вирахуванням франшизи.
Положеннями ст. 933 ЦК України, яка кореспондується з положеннями ст. 27 Закону України «Про страхування», передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Оскільки позивач виплатив ТОВ "Аграрне логістичне партнерство" страхове відшкодування, відповідальною особою за завдані збитки є перевізник, позивач правомірно звернувся до суду з цим позовом саме до перевізника.
Розмір заподіяних збитків перевізником не оспорюється.
З огляду на встановлені судом обставини колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.
Щодо доводів апеляційної скарги апеляційний суд зазначає таке. Відповідальність за втрату вантажу під час перевезення покладена саме на перевізника, за винятком доведення останнім відсутності своєї вини. Наявність кримінального провадження щодо факту крадіжки вантажу невідомими особами не звільняє перевізника від відповідальності перед особами, яким завдано збитки несхоронним перевезенням. При встановленні осіб, які вчинили крадіжку, перевізник має право звернутися до них з позовом про стягнення збитків в порядку регресу. 

Тому, суд першої інстанції правомірно не взяв до уваги вказані доводи відповідача та виніс законне рішення.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням  норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, рішення Господарського суду Кіровоградської області від 18.12.2020 у справі №912/3074/20, як прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права, підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати за розгляд апеляційної скарги відносяться на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 282-284, 287, 288 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну Фізичної особи-підприємця Гайдабури Олександра Петровича на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2020 у справі №912/3074/20 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 18.12.2020 у справі №912/3074/20 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покласти на апелянта - Фізичну особу-підприємця Гайдабуру Олександра Петровича. 

Поновити дію рішення Господарського суду Кіровоградської області від 18.12.2020 у справі №912/3074/20. 

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 12 квітня 2021року.

Головуючий суддя                                                                      Л.П. Широбокова

Суддя                                                                                              І.М. Подобєд

Суддя                                                                                              Е.В. Орєшкіна