ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2910/21 Справа № 202/5184/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Бєсєда Г. В. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2021 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Городничої В.С.,
суддів: Лаченкової О.В., Петешенкової М.Ю.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 03 грудня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант»,  ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування,- 

ВСТАНОВИВ:

       У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТДВ СК «Альфа-Гарант», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування (а.с.1-51).
       Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 03 лютого 2020 року о 13 год. 00 хв. в м.Дніпро, вул.Березинська, буд.60, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечну швидкість руху, скоїв зіткнення з автомобілем Honda Accord, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який зупинився при виїзді з прилеглої території. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
       Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 лютого 2020 року ОСОБА_2 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП.
       Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант». 
       З метою компенсації спричинених в результаті даної ДТП збитків, він звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант», яке здійснило йому виплату страхового відшкодування в розмірі 12 456, 12 грн. Сума страхового відшкодування була розрахована ТДВ СК «Альфа-Гарант» без узгодження з ним. 
       Позивач, з метою визначення розміру спричиненого матеріального збитку, звернувся до судового експерта. Згідно висновку експерта вартість відновлювального ремонту автомобіля Honda Accord, державний номерний знак НОМЕР_2 - 31 855, 60 грн. 
       ТДВ СК «Альфа-Гарант» ігнорує його звернення та в добровільному порядку не відшкодовує суму невиплаченого страхового відшкодування.
       У зв`язку з чим, ОСОБА_1 просив суд стягнути на його користь: з ТДВ СК «Альфа-Гарант» - недоплачене страхове відшкодування в розмірі 19 399 грн. 48 коп.; з ОСОБА_2 - франшизу у розмірі 1 000 грн.; а також понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840 грн. 80 коп.
       Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 03 грудня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування задоволено. Стягнуто з ТДВ СК «Альфа-Гарант» несплачену частку страхового відшкодування в сумі 19 399 (дев`ятнадцять тисяч триста дев`яносто дев`ять) грн. 48 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 франшизу в сумі 1 000 (однієї тисячі) грн. Також стягнуто на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір з ТДВ СК «Альфа-Гарант» в сумі 799 (сімсот дев`яносто дев`ять) грн. 60 коп. та з ОСОБА_2 у сумі 41 (сорок однієї) грн. 20 коп. (а.с.104-108).
       Не погодившись з таким рішенням, ТДВ СК «Альфа-Гарант» подало апеляційну скаргу та, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просило його скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування відмовити (а.с.112-121).
       Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення є незаконним і ґрунтується на припущеннях, оскільки суд першої інстанції не в повному обсязі з`ясував обставини, що мають значення для справи, та не навів достатніх мотивів переваги експертного дослідження судового експерта ОСОБА_4 над аварійним сертифікатом № 46-D/65/5 від 17.02.2020 року, складеним аварійним комісаром ОСОБА_5 
        ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не скористалися своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом, але в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. 
       Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
       Згідно з ч.1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
       Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень, то справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.
       Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
       Рішення суду першої інстанції в частині стягнення франшизи в сумі 1 000 (однієї тисячі) грн. ОСОБА_2 не оскаржується, а отже в цій частині не є предметом перегляду в апеляційному порядку. 
       Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.        
       Судом першої інстанції встановлено, що 03 лютого 2020 року о 13 год. 00 хв. в м.Дніпро, вул.Березинська, буд.60, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечну швидкість руху, скоїв зіткнення з автомобілем Honda Accord, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який зупинився при виїзді з прилеглої території. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
       Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 лютого 2020 року ОСОБА_2 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП.
       Керований ОСОБА_2 транспортний засіб Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 , був забезпечений полісом № А05849962 у Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант».
       З метою компенсації спричинених в результаті даної ДТП збитків, позивач звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант».
       Відповідно до аварійного сертифікату № 46-D/65/5 від 17 лютого 2020 року, який надано ТДВ СК «Альфа-Гарант», вартість відновлювального ремонту автомобіля Honda Accord, державний номерний знак НОМЕР_2 , з урахуванням зносу складає 16 147, 34 грн. з урахуванням ПДВ.
       Полісом № АО/5849962 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачена франшиза в розмірі 1 000 грн.
       16 березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із заявою про страхове відшкодування. В зазначеній заяві зазначено, що позивач підтвердив свою згоду із способом та розміром збитку, розрахованого страховиком, однак в заяві не зазначено суму страхового відшкодування.
       Разом із цим, представником ТДВ СК «Альфа-Гарант» надано розрахунок страхового відшкодування на підставі якого 02 квітня 2020 року складено страховий акт № ЦВ/20/1008 та визначено розмір страхового відшкодування у сумі 12 456, 12 грн., тобто вже після підписання ОСОБА_1 заяви від 16 березня 2020 року.
       Враховуючи зазначене, районний суд дійшов висновку про те, що ТДВ СК «Альфа-Гарант» та ОСОБА_1 не дійшли згоди про розмір страхового відшкодування у сумі 12 456, 12 грн., оскільки в заяві від 16 березня 2020 року не зазначено суму страхового відшкодування, а розрахунок страхового відшкодування та страховий акт № ЦВ/20/1008 було складено вже після підписання заяви від 16 березня 2020 року, а саме 02 квітня 2020 року.
       Окрім цього, 20 березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до судового експерта Дроздова Ю.В. із заявою про проведення автотоварознавчої експертизи, що також свідчить про те, що з позивачем не було погоджено розмір страхового відшкодування у сумі 12 456, 12 грн.
       ТДВ СК «Альфа-Гарант» здійснило позивачу виплату страхового відшкодування в розмірі 12 456, 12 грн, тоді як, згідно висновку експерта № 3403/20/20 від 21 травня 2020 року, складеного судовим експертом Дроздовим Юрієм Володимировичем, вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу замінних складових частин (розрахованого у порядку, встановленому законодавством), колісного транспортного засобу - автомобіль Honda Accord, державний номерний знак НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, складає 31 855, 60 грн.
       Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що наданий відповідачем розрахунок матеріальної шкоди завданої позивачу, здійсненої на підставі аварійного сертифікату, складеного ОСОБА_5 , який має кваліфікацію аварійного комісара, не узгоджувався із ОСОБА_1 , тому взяв до уваги надані позивачем експертні дослідження судового експерта Дроздова Ю.В., і дійшов до висновку про задоволення його позовних вимог.
       Однак, з таким висновком та рішенням суду погодитись неможливо з огляду на таке.
       Відносини, які виникають у зв`язку з виплатою страхового відшкодування врегульовані спеціальним законом, а саме Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
       Відповідно до положень п. 22.1 ст. 22 вищевказаного Закону України у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
       Відповідно до вимог п. 34.2 ст. 34 цього ж Закону України, протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.
       Відповідно до п.34.4 ст. 34 Закону, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.
       Спеціальним актом законодавства про оцінку майна у частині визначення розміру збитку заподіяну пошкодженням транспортного засобу є Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджена наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 р. № 142/5/2092.
       Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.
       Положення Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» поширюються на правовідносини, які виникають у процесі здійснення оцінки майна, майнових прав, що належать фізичним та юридичним особам України на території України та за її межами, а також фізичним та юридичним особам інших держав на території України та за її межами, якщо угода укладається відповідно до законодавства України, використання результатів оцінки та здійснення професійної оціночної діяльності в Україні.
       Отже, вказаним законом, регулюється порядок проведення оцінки майна, проведення експертиз, діяльність спеціальних суб`єктів, які здійснюють процедуру оцінку майна, тощо.
       Відповідно до ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.
       Чинні положення Закону №1961, надають страховикам та потерпілим право для визначення розміру збитків залучати аварійних комісарів. Таке право кореспондується з положеннями ст. 25 Закону України «Про страхування», згідно з яким здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Аварійні комісари - особи, які займаються визначенням причин настання страхового випадку та розміру збитків, кваліфікаційні вимоги до яких встановлюються актами чинного законодавства України.
       Тобто, у вказаних правовідносинах ТДВ СК «Альфа-Гарант» не здійснювало оцінку майна, оцінку збитку (шкоди), а визначало розмір страхового відшкодування на підставі даних, що підтверджують реальний розмір збитку, завданого потерпілій особи.
       Згідно з матеріалами справи, 15 лютого 2020 року аварійним комісаром ОСОБА_5 , призначеним страховою компанією, в присутності ОСОБА_1 , було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу Honda Accord, державний номерний знак НОМЕР_2 , та складено протокол огляду транспортного засобу. Вказаний протокол огляду підписаний ОСОБА_1 без жодних поправок та зауважень.
       Відповідно до аварійного сертифікату № 46-D/65/5 від 17 лютого 2020 року, складеного аварійним комісаром ОСОБА_5 на основі зазначеного протоколу огляду, вартість відновлювального ремонту автомобіля Honda Accord, державний номерний знак НОМЕР_2 , з урахуванням зносу складає 16 147, 34 грн. з урахуванням ПДВ.
       Полісом № АО/5849962 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачена франшиза в розмірі 1 000 грн.
       ТОВ СК «Альфа-Гарант» здійснило позивачу виплату страхового відшкодування в розмірі 12 456, 12 грн., що підтверджується випискою Акціонерного товариства «Ощадбанк» по картковому рахунку від 02 квітня 2020 року.
       Отже, при виплаті суми страхового відшкодування за досудовою вимогою позивача, відповідачем не було порушено жодних норм чинного законодавства та виплачено страхове відшкодування у розмірі визначеному аварійним комісаром, як то передбачено 34.4. ст. 34 Закону.
       Разом з тим, в матеріалах справи міститься висновок експерта № 3403/20/20 від 21 травня 2020 року, складений судовим експертом Дроздовим Ю.В., який покладений в основу обґрунтування позовних вимог позивача, та згідно якого вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінюваних складових частин (розрахованого в порядку, встановленому законодавством), колісного транспортного засобу - автомобіль Honda Accord, державний номерний знак НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, складає 34 320 грн. 49 коп.
       Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення несплаченої частки страхового відшкодування в сумі 19 399, 48 грн., суд першої інстанції обмежився незгодою з наданим відповідачем розрахунком матеріальної шкоди, здійсненої на підставі аварійного сертифікату, оскільки даний розрахунок не узгоджується з експертним дослідженням судового експерта Дроздова Ю.В.
       Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції огляду на його передчасність.
       Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
       Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення спору.
       Докази мають бути належними, допустимими, достовірними.
       Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. ст. 76, 77, 78, 79 ЦПК України).
       Згідно з вимогами ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
       Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
       Позивач - ОСОБА_1 , обґрунтовуючи позовні вимоги в частині стягнення несплаченої частки страхового відшкодування в сумі 19 399, 48 грн., посилався на висновок експерта № 3403/20/20 від 21 травня 2020 року, складений судовим експертом Дроздовим Ю.В., проте, позивачем не надано жодних належних доказів на підтвердження того, що аварійний сертифікат, за яким він отримав виплату страхового відшкодування в розмірі 12 456, 12 грн., був складений з порушенням Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» або Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.
       При цьому, колегія суддів приймає до уваги доводи апелянта, оскільки, згідно умов заяви ОСОБА_1 про страхове відшкодування від 16 березня 2020 року, а саме абзацу 4, розділу «Увага ознайомтесь з цією важливою інформацією», позивач підтвердив свою згоду із способом та розміром збитку, розрахованого страховиком. Тобто, між ТДВ СК «Альфа-Гарант» і ОСОБА_1 було погоджено спосіб та розмір збитку, визначеного страховиком, що підтверджується його особистим підписом. 
       Так, страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.
       Ні до моменту погодження розміру та способу відшкодування, ні до моменту виплати страхового відшкодування, позивач не повідомляв ТДВ СК «Альфа-Гарант» про необхідність проведення експертизи пошкодженого майна, натомість у вищевказаній заяві погодився із способом та розміром того збитку, який розраховано страховиком. Крім того, після підписання такої заяви позивач не звертався до відповідача із заявою про незгоду з розміром відшкодування чи про відкликання його попередньої заяви.
       Таким чином, з боку ТДВ СК «Альфа-Гарант» були виконані всі обов`язки страховика, визначені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки даний Закон не передбачає обов`язку страховика виплачувати відшкодування на підставі звітів, складених на замовлення потерпілих, за умови, що між страховиком та потерпілим на момент виплати відшкодування було досягнуто згоди щодо розміру такого відшкодування та способу його здійснення.
       З огляду на вищевказане, колегія суддів вважає, що вирішуючи спір між сторонами, суд першої інстанції не в повному об`ємі з`ясував права та обов`язки учасників спору, обставини справи, надав неналежну правову оцінку доводам сторін у справі, що призвело до постановлення рішення, яке не відповідає вимогам закону та матеріалам справи.
       На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
       Згідно вимог ст. 141 ЦПК України, з позивача підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1 261, 20 грн.

       Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

       Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» - задовольнити.

       Рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 03 грудня 2020 року в оскаржуваній частині, а саме в частині стягнення несплаченої частки страхового відшкодування в сумі 19 399 (дев`ятнадцять тисяч триста дев`яносто дев`ять) грн. 48 коп. - скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.
       У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення несплаченої частки страхового відшкодування в сумі 19 399 (дев`ятнадцять тисяч триста дев`яносто дев`ять) грн. 48 коп. - відмовити.
       Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (м. Київ, бул. Лесі Українки, 26, код ЄДРПОУ 323882598) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1 261, 20 грн.

       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення лише у випадках, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

       Головуючий:         В.С.Городнича

       Судді: О.В.Лаченкова

                                                                                М.Ю.Петешенков