Справа № 170/1093/20 	Головуючий у 1 інстанції: Жевнєрова Н. В. 	
Провадження № 22-ц/802/761/21  Категорія: 53 	  Доповідач: Здрилюк  О. І.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
03 червня 2021 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Здрилюк О.І.,
суддів - Бовчалюк З.А., Карпук А.К., 

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Шацького районного суду Волинської області від 25 березня 2021 року,

                                         В С Т А Н О В И В :

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, який мотивує тим, що 21 серпня 2020 року на вул. Шковороди в смт. Шацьк Волинської області з вини відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої пошкоджено належний йому автомобіль марки «HYUNDAI Accent», державний номерний знак НОМЕР_1 , унаслідок чого йому, як власнику та водію завдано моральну шкоду.
Так, відповідач, керуючи мотоциклом марки «Suzuki», державний номерний знак НОМЕР_2 , не вибрав безпечної дистанції руху, не врахував дорожню обстановку та допустив зіткнення з автомобілем під його керуванням, який рухався у попутному напрямку попереду. 
Він є особою похилого віку, являється інвалідом II групи загального захворювання, з ураженням опорно-рухового апарату, пережив два інсульти та має хронічні проблеми зі здоров`ям, у тому числі підвищений артеріальний тиск та аритмію серця.
Оскільки він проживає один у сільській місцевості, віддалено від магазинів і громадського транспорту, рухливість його обмежена, то автомобіль є єдиною для нього можливістю забезпечувати себе ліками, продуктами харчування, засобами гігієни, звертатися в установи, які знаходяться у місті Луцьк, а в результаті пошкодження кришки багажника автомобіля він не міг ним безпечно користуватися та перевозити речі.
Зухвала поведінка відповідача, який не відшкодував йому шкоду, не визнавав своєї вини, використовував не зареєстрований в Україні мотоцикл, без укладеного Полісу страхування, необхідність самостійно вирішувати питання ремонту автомобіля призвели до душевних страждань, які відобразилися на його здоров`ї.
Діями відповідача йому завдано моральну шкоду в розмірі 10000 грн., яку і просив стягнути.
Рішенням Шацького районного суду Волинської області від 25 березня 2021 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2000 грн. моральної шкоди та в дохід держави 168,16 грн. судового збору.
В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати це рішення та ухвалити нове – про задоволення позову у заявленому розмірі.
Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подав.
Відповідно до вимог ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України справу розглянуто без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч.5 ст.268, ст.381 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін з таких підстав.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до вимог ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК).
Відповідно до п.4 ч.3 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.       
Судом встановлено, що 21 серпня 2020 року на вул. Шковороди в смт. Шацьк Волинської області з вини відповідача, який керував мотоциклом марки «Suzuki», державний номерний знак НОМЕР_2 , не вибрав безпечної дистанції руху, не врахував дорожню обстановку, чим допустив зіткнення з автомобілем марки «HYUNDAI Accent», державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався в попутному напрямку попереду та яким керував позивач, тобто сталася дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.
Постановою Шацького районного суду Волинської області від 03 листопада 2020 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП із застосуванням адміністративного стягнення (а.с.9).
Майнову шкоду позивачу відшкодовано страховим бюро МТСБУ, яку останньому компенсував відповідач у повному обсязі (а.с.40, 41).
Частиною 3 статті 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
У відповідності зі ст.ст. 23, 1167 ЦК України моральна шкода, завдана неправомірними діями заподіювача, полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з пошкодженням її майна.
Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, наслідки істотних вимушених змін у його життєвих стосунках.
Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.
Виходячи із наведених вище обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачу ОСОБА_1 завдано моральну шкоду і він має право на її відшкодування.
Разом із тим, позивачем не надано доказів, які б підтверджували заподіяння моральної шкоди саме у заявленому розмірі 10000 грн..
Приймаючи до уваги встановлені при розгляді справи безспірні обставини, суд першої інстанції, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, взявши до уваги тяжкість завданої позивачеві моральної шкоди, глибину, тривалість, інтенсивність та характер моральних страждань, стан здоров`я позивача, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, що вимагає додаткових зусиль для організації свого життя, дійшов вірного висновку, визначивши для відшкодування моральної шкоди розмір 2000 грн..
Посилання в апеляційній скарзі на безпідставність прийняття судом поданого з пропуском строку відзиву відповідача на позовну заяву – відхиляються апеляційним судом, оскільки подання відзиву відповідачем є його правом, а не обов`язком, не впливає на визначений судом розмір відшкодування моральної шкоди, а при розгляді справи суд досліджує усі надані сторонами належні, допустимі та достовірні докази. 
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеними обставинами страви та не містять встановлених законом підстав для скасування оскаржуваного рішення, ухваленого з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Керуючись ст.ст.268 ч.ч.4, 5, 367, 369, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд         
                                              П О С Т А Н О В И В : 
Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Шацького районного суду Волинської області від 25 березня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України. 

Головуючий – суддя  

Судді