П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/8331/20 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Ковальчук А.М.   
Суддя-доповідач -  Граб Л.С.   
26 травня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Граб Л.С. 
суддів:  Сторчака В. Ю.  Іваненко Т.В. , 
за участю: секретаря судового засідання: Шпикуляка Ю.В. 
представників позивача: Яцуха С.В. та Шостацької Т.В. 

розглянувши  у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Колодіївського ліцею Китайгородської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій  у Хмельницькій області до Колодіївського ліцею Китайгородської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області про застосування заходів реагування, 
В С Т А Н О В И В :
В грудні 2020 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області (далі ГУ ДСНС України у Хмельницькій області) звернулося до суду з позовом до Колодіївського ліцею Китайгородської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, в якому просило застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будівель відповідача, розташованих за адресою Хмельницька обл., Кам`янець - Подільський район, с. Колодіївка, вул. Дністровська, 25 до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, зазначених в акті складеному за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки №392 від 07.12.2020.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року  позов задоволено-застосовано заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будівель Колодіївського ліцею Китайгородської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, розташованих за адресою: Хмельницька обл., Кам`янець - Подільський район, с. Колодіївка, вул. Дністровська, 25 до повного усунення порушень законодавства у сфері пожежної і техногенної безпеки, зазначених у акті, складеному за результатом проведення заходу державного нагляду від 07.12.2020 №392.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до  невірного вирішення справи, подав апеляційну скаргу. 
Мотивами апеляційної скарги зокрема зазначено, що судом першої інстанції не враховано всі обставини справи, а оскаржуване рішення грунтується виключно на єдиному доказі-акті перевірки від 07.12.2020 №392. При цьому, скаржник, посилаючись на постанову Верховного Суду від 19.01.2021 у справі №640/5571/20, а тому суд повинен надавати оцінку акту в сукупності з іншими доказами.
Також, на думку відповідача, розгляд справи в суді першої інстанції безпідставно призначено в порядку письмового провадження без виклику осіб. 
Крім того, в апеляційній скарзі звернуто увагу, що заклад освіти не здійснює господарську діяльність, а обов`язок утримання та розвиток навчального закладу покладається на засновника ліцею, а відтак необхідно було залучити останнього до участі у даній справі в якості співвідповідача, що було проігноровано судом першої інстанції.  
12.04.2021 від позивача, через канцелярію суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вказав на безпідставність доводів апеляційної скарги, у зв`язку із чим просив  відмовити у задоволенні апеляційної скарги. 
В судовому засіданні представники позивача заперечили стосовно задоволення апеляційної скарги і просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, уповноваженого представника для  участі у справі, до суду не направив. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає  задоволенню, виходячи з наступного. 
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що в період з 04 по 07 грудня 2020 року, посадовими особами відповідача здійснено позапланову перевірку додержання та виконання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки будівель Колодіївського ліцею Китайгородської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, розташованого за адресою Хмельницька обл., Кам`янець - Подільський район, с. Колодіївка, вул. Дністровська, 25.
За результатами перевірки складений акт від 07.12.2020 №392, яким, зокрема, встановлено порушення вимог Кодексу цивільного захисту України №5403-VI від 02.10.2012 року (далі- КЦЗУ), Державних будівельних норм України "Системи протипожежного захисту" затверджених наказом Мінрегіону України від 12.11.2014 № 312 (далі - ДБН В.2.5-56:2014), Порядку здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.06.2013 №444 (ПКМУ №444 від 25.06.2013), Правил техногенної безпеки у сфері цивільного захисту на підприємствах, в організаціях, установах та на небезпечних територіях, затверджених наказом МВС України від 05.11.2018 № 879 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 27.11.2018 за № 1346/32798 (далі - ПТБ), Положення про паспортизацію потенційно небезпечних об`єктів, затвердженого наказом МНС України від 18.12.2000 №338 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 01.09.2005 за №970/11250 (далі - Положення про паспортизацію потенційно небезпечних об`єктів), Правил експлуатації та типових норм належності вогнегасників, затверджених наказом МВС України від 15.01.2018 №25 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 23.02.2018 за №225/31677 (далі — Правила експлуатації та типові норми належності вогнегасників), Порядку забезпечення населення та особового складу невоєнізованих формувань засобами протирадіаційного та хімічного захисту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.08.2002 №1200 (далі - ПКМУ №1200 від 19.08.2002), Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014 (зі змінами), зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 05.03.2015 за №252/26697 (далі - ППБУ), а саме:
п.1 Інструкція яка встановлює протипожежний режим не відкоригована;
п.2 Не проведено ідентифікацію об`єктів господарської діяльності щодо визначення потенційної небезпеки;
п.3 На доповнення до схематичного плану евакуації не розроблена інструкція, що визначає дії персоналу щодо забезпечення безпечної та швидкої евакуації людей (на першому та другому поверсі Колодіївського ліцею);
п.4 Територія об`єкта, будинки, споруди, приміщення не забезпечені відповідними знаками безпеки;
п.5 Не усі працівники на робочих місцях пройшли інструктажі з питань пожежної безпеки;
п.6 Посадові особи та працівники не пройшли навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013 року № 444 “Про затвердження Порядку здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях”;
п.7 Допущено до роботи осіб, які не пройшли навчання, протипожежний інструктаж і перевірку знань з питань пожежної безпеки;
п.8 Не забезпечено освітлення протипожежного обладнання, входів до будівель;
п.9 Під час експлуатації об`єкта допускається зниження класу вогнестійкості елементів заповнення прорізів у протипожежних перешкодах (Не встановлено протипожежні двері на горище з нормованою межею вогнестійкості);
п.10 Не оброблено засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності дерев`яні елементи горищних покриттів (крокви, лати);
п.11 Для всіх будівель і приміщень складського призначення не визначено категорії щодо вибухопожежної та пожежної небезпеки відповідно до вимог ДСТУ Б В.1.1-36:2016 “Визначення категорій приміщень, будинків та зовнішніх установок за вибухопожежною та пожежною небезпекою”, а також клас зони згідно з “Правилами будови електроустановок. Електрообладнання спеціальних установок” (далі - НПАОП 40.1-1.32-01), які не позначено на вхідних дверях до приміщення, а також у межах зон усередині приміщень та ззовні;
п.12 Двері горищ не утримуються зачиненими;
п.13 Допущено опорядження стін матеріалами з невизначеними показниками пожежної небезпеки (приміщення їдальні);
п.14 Об`єкт не забезпечено адресним вказівником, який повинен освітлюватись у темний час доби;
п.15 Не забезпечено евакуаційним освітленням шляхи евакуації;
п.16 Допущено захаращення шляхів евакуації меблями, обладнанням, різними матеріалами (клас праці на першому поверсі, другий евакуаційний вихід з їдальні Колодіївського ліцею).
п.17 З`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів не здійснено за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів;
п.18 Усі електрощити, групові електрощитки не оснащені схемою підключення споживачів з пояснювальними написами і вказаним значенням номінального струму апарата захисту (плавкої вставки);
п.19 Електророзетки, встановлені на горючі основи (конструкції) без підкладання під них суцільного негорючого матеріалу, що має виступати за габарити апарата не менше ніж на 0,01 метра (дві розетки в приміщенні котельні);
п.20 В пожежонебезпечних зонах експлуатуються світильники з лампами розжарювання без захисного суцільного скла (ковпаків) (приміщення кухні, допоміжне приміщення бібліотеки);
п.21 Не проведено замір опору ізоляції і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання;
п.22 Не надано під час перевірки журнал огляду пристроїв опалення;
п.23 Об`єкт не обладнано системою пожежної сигналізації, керування та евакуювання людей окрім приміщення котельні;
п.24 Об`єкт не в повній мірі забезпечено первинними засобами пожежогасіння: вогнегасниками, ящиками з піском, покривалами з негорючого теплоізоляційного матеріалу, пожежними відрами, совковими лопатами, пожежним інструментом, які використовуються для локалізації і ліквідації пожеж у їх початковій стадії розвитку;
п.25 Для зазначення місцезнаходження первинних засобів пожежогасіння не установлено вказівні знаки згідно з ДСТУ ISO 6309:2007 “Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форма та колір”, ГОСТ 12.4.026 - 76 “ССБТ. Цвета сигнальные и знаки безопасности”. Знаки не розміщені на видимих місцях на висоті 2-2,5 м від рівня підлоги як усередині, так і поза приміщеннями.
п.26 Не усі наявні переносні вогнегасники навішані на вертикальні конструкції на висоті не більше 1,5 м від рівня підлоги до нижнього торця вогнегасника і на відстані від дверей, достатній для її повного відчинення;
п.27 Наявні пожежні щити не укомплектовано відповідно до норм належності: вогнегасники - 3 шт., ящик з піском - 1 шт., протипожежне покривало - 1 шт., багор або лом та гак - 2 шт., лопати - 2 шт., сокири - 2 шт;
п.28 На пожежних щитах (стендах) не вказано їх порядкові номери та номер телефону для виклику пожежно-рятувальних підрозділів. Порядковий номер пожежного щита вказують після літерного індексу “ПЩ”;
п.29 Вогнегасники не встановлено у легкодоступних та видних місцях, а також у пожежонебезпечних місцях, де найбільш вірогідна поява осередків пожежі;
п.30 Наявні вогнегасники не мають облікового номеру;
п.31 Журнал обліку вогнегасників не встановленої форми;
п.32 Працююче населення не забезпечено засобами індивідуального захисту органів дихання від бойових отруйних речовин;
п.33 Не призначено відповідальну особу за цивільний захист та техногенну безпеку.
Вважаючи, що подальша робота Колодіївського ліцею Китайгородської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, розташованого за адресою: Хмельницька обл., Кам`янець - Подільський р-н, с. Колодіївка, вул. Дністровська, 25, із вищезазначеними порушеннями вимог законодавства з питань пожежної та техногенної безпеки створює загрозу виникнення пожежі та швидкого її розповсюдження, перешкоджає гасінню пожежі, проведення робіт з евакуації людей, що створює реальну загрозу життю та здоров`ю людей, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що  перевіркою встановлено порушення відповідачем вимог законодавства, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, а тому з метою недопущення спричинення такої шкоди, наявні підстави для задоволення позовних вимог та застосування заходів реагування щодо повного зупинення експлуатації будівель Колодіївського ліцею Китайгородської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, розташованих за адресою: Хмельницька обл., Кам`янець - Подільський район, с. Колодіївка, вул. Дністровська, 25 до повного усунення порушень законодавства у сфері пожежної і техногенної безпеки, зазначених у акті, складеному за результатом проведення заходу державного нагляду від 07.12.2020 №392.
Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.
Статтею 3 Конституції України гарантовано, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Частиною другою статті 19 Конституції України регламентовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого Указом Президента України від 16 січня 2013 року № 20/2013, Державна служба України з надзвичайних ситуацій (далі - ДСНС) є центральним органом виконавчої влади та здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, за діяльністю аварійно-рятувальних служб.
ДСНС здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, а також міжрегіональні (повноваження яких поширюються на кілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи (у разі їх створення).
Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 21 січня 2013 року № 33 "Про утворення територіальних органів Державної служби з надзвичайних ситуацій та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України", утворені як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з надзвичайних ситуацій, яким є позивач.
Ч. 1 ст. 3 Закону України  від 18.01.2001 № 2245-III "Про об`єкти підвищеної небезпеки" унормовано, що державний нагляд та контроль у сфері діяльності, пов`язаної з об`єктами підвищеної небезпеки, здійснюють уповноважені законами органи влади, в тому числі центральні органи виконавчої влади та їх територіальні органи (у разі утворення), до відання яких відповідно до закону віднесені питання: державного нагляду (контролю) у сферах пожежної і техногенної безпеки.
За змістом частини 1 ст.8 Закону № 2245-III суб`єкт господарської діяльності зобов`язаний вживати заходів, направлених на запобігання аваріям, обмеження і ліквідацію їх наслідків та захист людей і довкілля від їх впливу.
У статті 1 Закону України від 05.04.2007 № 877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі Закон № 877-V) зазначено, що державний нагляд (контроль)-діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища. Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.
Відповідно до ч.1 ст.4 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.
Частиною 4 ст. 4 Закону № 877-V закріплено вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності встановлюється виключно законами.
При цьому, згідно з ч.5 ст.4 даного Закону, повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування.
В силу вимог ч.7 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб`єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.
За приписами ст.2 Кодексу цивільного захисту України запобігання виникненню надзвичайних ситуацій- комплекс правових, соціально-економічних, політичних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних та інших заходів, спрямованих на регулювання техногенної та природної безпеки, проведення оцінки рівнів ризику, завчасне реагування на загрозу виникнення надзвичайної ситуації на основі даних моніторингу, експертизи, досліджень та прогнозів щодо можливого перебігу подій з метою недопущення їх переростання у надзвичайну ситуацію або пом`якшення її можливих наслідків. Засоби протипожежного захисту - технічні засоби, призначені для запобігання, виявлення, локалізації та ліквідації пожеж, захисту людей, матеріальних цінностей та довкілля від впливу небезпечних факторів пожежі. Засоби цивільного захисту - протипожежна, аварійно-рятувальна та інша спеціальна техніка, обладнання, механізми, прилади, інструменти, вироби медичного призначення, лікарські засоби, засоби колективного та індивідуального захисту, які призначені та використовуються під час виконання завдань цивільного захисту.
Пожежна безпека-відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю.
Статтею 55 Кодексу цивільного захисту України передбачені заходи щодо забезпечення пожежної безпеки, відповідно до частини першої якої забезпечення пожежної безпеки на території України, регулювання відносин у цій сфері органів державної влади, органів місцевого самоврядування та суб`єктів господарювання і громадян здійснюються відповідно до цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів.
Зокрема, діяльність із забезпечення пожежної безпеки є складовою виробничої та іншої діяльності посадових осіб і працівників підприємств, установ та організацій. Зазначена вимога відображається у трудових договорах (контрактах), статутах та положеннях (ч.2 ст. 55 Кодексу цивільного захисту України).
Згідно положень ч. 2 ст. 51 та ч. 3 ст. 55 цього Кодексу, забезпечення пожежної та техногенної безпеки суб`єкта господарювання покладено на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.
Ч. 1 ст. 67 Кодексу цивільного захисту України визначено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема: здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб`єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Згідно приписів ч. 1, 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.
У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
У ч. 1 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України закріплено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів може бути недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання.
Ч. 2 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України унормовано, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.
З аналізу вищевикладених норм чинного законодавства вбачається, що у разі встановлення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) застосовуються виключно за рішенням адміністративного суду.
При цьому, захід реагування у вигляді повного зупинення об`єкту підприємства до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки є крайнім заходом, обрання якого є доцільним лише у разі, якщо допущенні порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Верховний Суд у постанові від 21 лютого 2020 року у справі №815/6365/17 зазначив, що  поняття "загрози життю та здоров`ю" є оціночним. Однак це не спростовує необхідність дослідження судом доказів, якими обґрунтовується їх наявність та зважаючи, що такі спори розглядаються за позовними заявами суб`єктів владних повноважень, суди не повинні обмежуватися тільки даними актів перевірок. Достовірність інформації про зафіксовані в них порушення має бути перевірена судами шляхом зібрання відповідних доказів, а застосування судом обраного заходу реагування обґрунтовуватися з дотриманням всіх принципів адміністративного судочинства.
Верховним Судом також зауважено, що відсутність мотивованої оцінки кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, не зазначення мотивів відхилення кожного аргументу учасника свідчать, що висновок суду про визнання підтвердженими обставин існування підстав для застосування заходів реагування є передчасним та необґрунтованим, здійснений на підставі неповно встановлених обставин, які мають значення для правильного вирішення спору.
При цьому, при обранні заходу реагування у вигляді повного зупинення роботи, позивачем як суб`єктом владних повноважень, і судом, відповідно, мають враховуватися принцип співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли та тим, які залишилися не усунутими на час розгляду справи, а також дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами.
Подібна правова позиція висловлена і в постанові Верховного Суду від 19.01.2021                             № 640/5571/20, на яку посилається відповідач. 
В той же час, колегія суддів зазначає, що забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності від невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій має пріоритетне значення.
Відповідно до першого речення статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією. Слід зазначити, що це зобов`язання повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої діяльності, публічної чи ні, в якій право на життя може бути поставлене під сумнів.
Недодержання суб`єктами господарювання вимог у сфері техногенної та пожежної безпеки призводить до невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.
Так, підставою для звернення ГУ ДСНС України у Хмельницькій області до суду із цим позовом є виявлення останнім під час проведення позапланової перевірки  Колодіївського ліцею Китайгородської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області низки порушень, які відображені в Акт від  07.12.2020 №392.
За змістом вказаного Акту в результаті проведення позивачем перевірки відповідача  виявлено  33 недоліки в організації пожежної, техногенної та цивільної безпеки.
Приймаючи оскаржуване рішення щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду шляхом зупинення експлуатації будівель Колодіївського ліцею, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем усунуто ряд виявлених під час позапланової перевірки порушень, однак невиконаними залишилися заходи на усунення порушень зазначених в Акті за номерами 9,10, 13, 15, 17, 21, 23, 24, 27, 32. 
В свою чергу, колегія суддів вважає, що факт усунення виявлених порушень при наявності неусунутих порушень не може свідчити про забезпечення будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 засобами пожежної безпеки, а тому усунення ряду виявлених порушень, не може слугувати доказом безпідставності вжиття вказаних заходів реагування. 
Варто зауважити, що апелянт, який зокрема посилається на те, що висновки суду грунтуються виключно на відомостях викладених в Акті перевірки, а не на всіх доказах в сукупності, не надав ні суду першої, ні апеляційної інстанції жодного доказу, на спростування  наявності вказаних позивачем обставин та допущення виявлених останнім порушень. 
Поряд з цим, колегія суддів наголошує, що застосований захід реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення  Колодіївським ліцеєм виявлених порушень.
Крім того, застосований до скаржника захід реагування має також спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки в приміщення  навчального закладу.
Також такий захід реагування як повне зупинення експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.
Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 20 січня 2021 року у справі №1540/4137/18.
Таким чином, враховуючи те, що відповідачем не надано до суду доказів повного усунення виявлених позивачем порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду шляхом повного зупинення експлуатації будівель Колодіївського ліцею Китайгородської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, розташованих за адресою: Хмельницька обл., Кам`янець - Подільський район, с. Колодіївка, вул. Дністровська, 25 до повного усунення порушень законодавства у сфері пожежної і техногенної безпеки, зазначених у акті, складеному за результатом проведення заходу державного нагляду від 07.12.2020 №392. 
Стосовно посилань апелянта на те, що судом першої інстанції безпідставно призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження, без виклику (повідомлення) сторін, колегія суддів звертає увагу, що апеляційний розгляд даної справи призначено у відкритому судовому засіданні про що завчасно повідомлено відповідача, однак останній в судове засідання уповноваженого представника не направив та не надав до суду апеляційної інстанції доводів на підтвердження своїх доводів в тій частині, що обов`язок утримання ліцею, входить до компетенції іншої особи-його засновника, який мав б бути залучений до участі у справі в якості співвідповідача.
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Колодіївського ліцею Китайгородської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області залишити без задоволення, а  рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі   31 травня 2021 року.

Головуючий	 	 	Граб Л.С.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Сторчак В. Ю.    Іваненко Т.В.