Ухвала
11 червня 2021 року
м. Київ
 
справа № 609/90/21
провадження № 61-9441ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Крата В. І., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 22 лютого            2021 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 06 травня 2021 року                       у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, 
ВСТАНОВИВ:
У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просила стягнути з відповідача половину понесених витрат на навчання у Національному університеті «Одеська юридична академія» згідно індивідуального договору від 27 липня 2020 року № 6744564-2020 про підготовку фахівця фахового молодшого бакалавра, дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 16 275,00 грн. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що донька відповідача - ОСОБА_3 ,                     ІНФОРМАЦІЯ_1 з 01 вересня 2020 року є студенткою Національного університету «Одеська юридична академія», згідно індивідуального договору від 27 липня 2020 року № 6744564-2020. Протягом 2020-2021 років за навчання дочки позивач понесла витрати на освітні послуги в сумі 24 050,00 грн та оплатила за проживання доньки у гуртожитку 8 500,00 грн. Разом витрачена сума становить 32 550,00 грн.
Заочним рішенням Шумського районного судуТернопільської області від 22 лютого               2021 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Постановою Тернопільського апеляційного суду від 06 травня 2021 року апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.
04 червня 2021 року (згідно штемпеля на поштовому конверті)  ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду, ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права. 
Згідно із частиною першою статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову                                 у відкритті касаційного провадження).
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.
Згідно із пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає, касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи, справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
У пункті 3 частини шостої статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).
Справа № 609/90/21 є малозначною в силу вимог закону.
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
ОСОБА_1 у касаційній скарзі вказує, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики              у даній категорії справ (суд апеляційної інстанції не врахував висновок, викладений                        у постанові Верховного Суду від 25 лютого 2020 року у справі № 521/4397/17) та має для позивача виняткове значення, оскільки позивач продовжує нести додаткові витрати на навчання доньки, а відмова в задоволенні цього позову позбавить позивача можливості подання аналогічного позову за наступні роки навчання до досягнення дитиною повноліття.
Проте ОСОБА_1 не обґрунтовує, чому саме касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практикита справа має виняткове значення для позивача. Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженим судовим рішенням і відповідно не свідчить, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практикиабо справа має виняткове значення для ОСОБА_1 . 
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє                             у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення                                    у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити.
Керуючись пунктом 3 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на заочне рішення Шумського районного суду Тернопільської області від                  22 лютого 2021 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 06 травня            2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину.
Копію ухвали, разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                                       М. М. Русинчук
                                                                                                                                  Н. О. Антоненко
В. І. Крат