ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2021 року	Львів	Справа № 380/5073/20 пров. № А/857/1532/21	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді - Іщук Л. П.,
суддів – Онишкевича Т. В., Судової-Хомюк Н. М.,
за участю секретаря судового засідання – Смолинця А. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватної фірми науково-виробничого підприємства «Комтех-плюс» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Комтех Аутдор» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2020 року, ухвалене головуючим суддею Клименко О. М. у м. Львові, у справі за адміністративним позовом Приватної фірми науково-виробничого підприємства «Комтех-плюс» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Комтех Аутдор» до Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
                                                          ВСТАНОВИВ:
01.07.2020 Приватна фірма науково-виробничого підприємства «Комтех-плюс» (далі – НВП «Комтех-плюс») та Товариство з обмеженою відповідальністю «Комтех Аутдор» (далі – ТзОВ «Комтех Аутдор») звернулися до суду з адміністративним позовом до Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, у якому просять:
визнати протиправною бездіяльність Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради у формі ухилення від документального оформлення права на розміщення зовнішньої реклами у м. Львові протягом наступних 5 років, набутого ТзОВ «Комтех Аутдор» 02.03.2020 на підставі принципу мовчазної згоди та зобов`язати Департамент економічного розвитку Львівської міської ради внести зміни у надані ТзОВ «Комтех Аутдор» дозволи на розміщення зовнішньої реклами шляхом внесення до них запису про продовження строку їх дії до 31.12.2025 включно, а саме (№ дозволу - адреса): № 1-06-01-006 - вул. Степана Бандери, 32; № 4-06-01-014 - вул. Варшавська (пар.ст.) - пр. Чорновола (неп.ст.); № 3-06-01-008 - вул. Виговського (пар.ст.) - вул. Патона (непарна ст.); № 3-06-01-001 - вул. Виговського (на зупинці), навпроти ринку «Південний»; № 2-19-12-042 – вул. В. Великого,16; № 4-14-10-039 – вул. Гетьмана І. Мазепи – вул. Замарстинівська; № 4-19-03-009 – вул. Миколайчука – вул. Мазепи; № 3-06-01-006 – вул. Городоцька (навпроти Привокзального ринку), місце 1; № 3-06-01-005 - вул. Городоцька (пар.ст.) - вул. Вільхова (неп.ст.); № 4-06-01-015 – вул. Грінченка (пар.стор.) – вул. Мазепи; № 4-06-01-002 - вул. Замарстинівська (пар.ст.) - вул. Варшавська (пар.ст.), м.1; № 5-06-01-007 - вул. Зелена, п.с. навпр. вул. Студентської; № 5-06-01-009 - вул. Зелена, 70/72 - вул. Басараб - вул. Водогінна; № 1-09-12-346 - вул. Зелена (парна ст.) - вул. Тарнавського (парна ст.); № 5-06-01-006 - вул. Зелена, 143а; № 6-06-01-005 - вул. Зелена (неп.ст.) - вул. Вашингтона (пар.ст.) (місце2); № 2-06-01-019 - вул. Кульпарківська (парна ст.) - вул. Окружна (пар.ст.); № 3-17-02-010 - навпроти ТЦ «Вікторія Гарденс» 30 м від проїзду; № 4-06-01-006 - вул. Липинського (неп.ст.) - вул. Миколайчука (пар.ст.); № 4-06-01-011 - вул. Липинського, 56 (парна ст.); № 5-19-03-007 - вул. Личаківська, 193 (неп.ст.) - вул. Тракт Глинянський; № 6-06-01-003 - вул. Луганська (острівець перед шляхопроводом); № 3-06-01-010 - вул. Любінська, 94 - вул. Яворницького (н.с.); № 3-06-01-004 - вул. Любінська, 91 (в районі кінотеатру «Галичина»); № 4-06-01-003 - вул. Липинського (пар.ст.) - вул. Промислова (неп.ст.); № 4-06-01-013 - вул. Липинського (неп.ст.) - вул. Миколайчука (неп.ст.), м.2; № 2-06-01-001 - вул. Наукова, 16; № 1-06-01-013 - вул. М.Андрея, парн. ст. - вул. Бандери, 32; № 5-19-03-004 – вул. Пасічна 123-125; № 5-19-03-005 – вул. Пасічна 129а-127; № 3-06-01-011 - вул. Петлюри (неп.ст.) - вул. Садова (пар.ст.); № 2-06-01-002 - вул. Кн.Ольги (неп.ст.) - вул. Піддубного (неп.ст.); № 2-06-01-009 - Наукова, 12-14; № 1-09-12-345 - вул. Невського - пл. Св.Юра (м.1); № 1-09-12-352 - вул. Невського - пл. Св.Юра (м.2); № 2-06-01-003 - вул. Мазепи, 2; № 1-06-01-012 - вул. Стрийська, 34-36, м.2; № 2-06-01-021 - вул. Стрийська (пар.ст.) - вул. Сахарова (пар.ст.); № 2-06-01-004 - вул. Стрийська (неп.ст.), навпроти буд. № 98; № 6-19-05-016 - вул. Стрийська (неп.ст.) – 325 м до кільцевої дороги; № 4-06-01-012 - вул. Хмельницького, 251; № 5-06-01-012 - вул. Б.Хмельницького (поворот на Жовкву); № 6-14-10-061 - вул. Хуторівка (з 'їзд з просп. Червоної Калини до ринку «Шувар»); № 6-19-03-003 – вул. Хуторівка, поворот на ЖК «Лев»; № 6-19-03-004 – вул. Хуторівка (в напрямку до шляхопроводу по пр. Ч.Калини); № 6-06-01-006 - пр. Ч.Калини - вул. Давидовича (на роздільчій смузі); № 6-06-01-010 - пр. Ч. Калини, 103; № 6-19-04-012 - вул. Стрийська, 232; № 1-09-12-351 - вул. Кульпарківська, 140 - вул. Хоробрих; №4-06-01-001 - вул. Чорновола, 101; № 3-06-01-002 - вул. Широка, 62; № 1-11-03-014 - пр. Чорновола, б (біля огорожі школи), м.1; № 1-07-12-099 - вул. І. Франка, 66 - вул. Менделєєва, 17; № 5-07-12-050 - вул. Зелена (парна ст.) - вул. Самійленка (парна ст.); № 5-07-12-054 - вул. Личаківська, 21; № 2-15-07-011 - вул. Генерала Чупринки (неп.ст.) - вул. Моршинська (неп.ст.); № 6-19-03-007 – вул. Зелена – вул. Дністерська; № 1-19-03-002 – вул. Стрийська, 26-28; № 5-07-12-049 - площа Петрушевича, 12; № 1-11-12-202 - вул. Чайковського, 17 (парна ст.) - пл. Маланюка; № 1-16-09-024 - вул. Франка, 41; № б/н – вул. Замарстинівська, ТЦ «Спартак» (навпр. буд. №197-199); № б/н – вул. Кульпарківська,35; № 4-19-03-007 - вул. Б. Хмельницького, радіоринок; № 6-19-03-006 – вул. Хуторівка, міст; № б/н – вул. Шевченка,111;
визнати протиправною бездіяльність Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради у формі ухилення від документального оформлення права на розміщення зовнішньої реклами у м. Львові протягом наступних 5 років, набутого НВП «Комтех-плюс» 02.03.2020 на підставі принципу мовчазної згоди; 
зобов`язати Департамент економічного розвитку Львівської міської ради: внести зміни у надані НВП «Комтех-плюс» дозволи на розміщення зовнішньої реклами, а саме: № 3-08-12-072 - вул. Городоцька (непарна сторона, навпроти ТЦ «МЕТРО»); № 4-08-12-070 - пр. Чорновола, 95, місце № 1, шляхом внесення до них запису про продовження строку їх дії до 29.12.2025 включно; внести зміни у надані НВП «Комтех-плюс» дозволи на розміщення зовнішньої реклами шляхом внесення до них запису про продовження строку їх дії до 31.12.2025 включно, а саме (№ дозволу - адреса): № 4-06-02-023 – вул. Варшавська (непарна сторона) – вул. Замарстинівська (непарна сторона); № 4-19-10-041 - вул. Варшавська (непарна ст.) - навпр. вул. Замарстинівської, 213; № 5-10-04-022 - вул. Дж. Вашингтона, 7а; № 3-06-02-016 - вул. Патона (пар.ст.) - вул. Виговського (пар.ст.); № 3-10-02-009 - вул. Виговського, 45 - вул. Кульчицької; № 2-10-04-038 - вул. В. Великого, 111, навпроти вул. Боткіна; № 2-11-10-134 - вул. В. Великого, 109; № 4-11-11-265 - вул. Мазепи, 11; № 4-06-02-028 - вул. І. Мазепи, 12; № 3-06-02-021 - вул. Городоцька (пар.ст.) - вул. Сяйво (пар.ст.); № 3-10-04-034 - вул. Сяйво, 11; № 3-10-12-397 - вул. Городоцька, 172; № 3-06-02-023 - вул. Городоцька, 234а; № 5-08-06-016 - вул. Зелена (парна ст.) - вул. Тарнавського (непарна ст.); № 5-11-11-269 - вул. Зелена, 125; № 6-06-02-017 - вул. Зелена, 299; № 6-06-02-018 - вул. Зелена - вул. Сихівська (роздільча смуга); № 2-11-10-135 - вул. Кульпарківська (неп.ст.) - вул. Антоновича (пар.ст.); № 2-11-10-137 - вул. Кульпарківська (непарна ст.), навпроти буд. № 140, місце № 1; № 3-17-02-011 - вул.Кульпарківську (ТЦ «Вікторія Гарденс» 130 м від проїзду); № 5-15-06-007 - вул.Кукурудзяна (місце №2, перед огорожею електропідстанції); № 5-15-06-006 - вул. Кукурудзяна (місце №1, перед огорожею електропідстанції); № 4-09-10-087 - вул. Липинського, 21; № 5-11-05-026 - вул. Хуторівка, за АЗС; № 5-10-04-024 - вул. Хуторівка, за ринком Нижній Шувар, навпроти АЗС; № 3-11-11-293 - вул. Любінська, 74-76; № 3-10-04-033 - вул. Любінська - вул. Підміська; № 3-11-11-292 - вул. Любінська (пар.ст.) - вул. Виговського (неп.ст.); № 2-10-02-009 - вул. Наукова (неп. ст.) - вул. Тролейбусна (парна ст.); № 2-20-02-001 – вул. Наукова – вул. Тролейбусна; № 2-19-05-017 - вул. Наукова (непарна сторона) - вул. Кульпарківська, 141; № 5-10-04-027 - вул. Пасічна (непарна сторона) - вул. Таджицька (парна сторона); № 5-09-10-072 - вул. Пасічна, 51; № 5-06-02-013 - вул. Пасічна, 70; № 5-10-04-028 - вул. Пасічна (непарна ст.) - вул. Китайська (непарна ст.); № 5-09-10-073 - вул. Пасічна, 81 (підземний перехід), 30 м в напрямку до будинку; № 3-10-02-010 - вул. Патона, 2; № 2-06-02-033 - вул. Луганська (роздільна смуга), з боку ТЦ «РУКАВИЧКА»; № 6-06-02-029 - вул. Сихівська, 1-3; № 2-10-02-007 - вул. Стрийська (за вул. Рубчака); № 6-15-07-005 - вул. Вернадського (розд. смуга)-навпр. буд. №103 вул. Стрийської; № 1-08-06-010 - вул. Стуса (100 м за № 49, до центру); № 2-09-11-117- вул. Тургенєва (Героїв УПА), 80; № 6-19-07-030 – вул. Хуторівка (перед шляхопроводом по пр. Ч.Калини); № 6-19-03-005 – пр. Червоної Калини, 40; № 6-14-10-060 - Сихівська, 1; № 1-07-12-087 - пр. В. Чорновола, 4, місце № 1; № 1-07-12-088 - пр. В. Чорновола, 4, місце № 2; № 1-07-12-090 - пр. В. Чорновола, 4, місце № 4; № 1-07-12-091 – пр. В. Чорновола, 4, місце № 5; № 3-10-04-032 – вул. Любінська,148; № 2-19-03-010 – вул.Антоновича,97; № 4-15-12-025 - вул. Єрошенка, 9; № 1-07-12-097 - вул. Вітовського (н.с.) - вул. Болгарська (п.с.); № 5-19-03-006 - вул. Личаківська, 35; № 5-07-12-052 - вул. Личаківська, 107 (військовий шпиталь); № 4-07-12-077 - вул. Клепарівська (неп.ст.) - вул. Золота (неп.ст.); № 1-19-03-005 – вул. Городоцька,42; № 1-19-03-004 – вул. Вічева – вул. Гонти; № 2-19-03-009 – вул. Кульпарківська (неп. ст.) – вул. Антоновича, біля зупинки; № 1-19-03-003 – вул. Снопківська – вул. Кубійовича; № 4-19-12-043 – вул. Липинського,12; № 1-19-12-033 – вул. Стуса – вул. Свєнціцького; № 5-14-09-032 - Б.Хмельницького - вул. Опришківська; № 1-10-10-181 - вул. Зелена, 2; № 4-19-03-008 – вул. Клепарівська – вул. Єрошенка; № б/н – вул. Богданівська - вул. Пластова; № б/н – просп. Ч. Калини, 5 – вул. Навроцького; № б/н – вул. Луганська (навпроти магазину «Планета авто»); № б/н – вул. Шпитальна – вул. Куліша; № б/н – вул. Шевченка – вул. Бенедиктовича; № 1-09-11-266 - пр. Чорновола, 1 м.2; № 1-09-11-267 - пр. Чорновола, 1 м.1; № 1-09-11-265 - пр. Свободи (непарна ст.), м. 4; № 1-09-11-264 - пр. Свободи (непарна ст.), м. 5; № 1-09-11-263 - пр. Свободи (непарна ст.), м. 6; № 1-09-11-280 - пр. Свободи (непарна ст.), м. 7; № 1-09-11-279 - пр. Свободи (непарна ст.), м. 8; № 1-09-11-278 - пр. Свободи (непарна ст.), м. 9; № 1-09-11-277 - пр. Свободи (непарна ст.), м. 10; № 1-09-11-276 - пр. Свободи (непарна ст.), м. 11; № 1-09-11-274 - пр. Свободи (непарна ст.), м. 12; № 1-09-11-273 - пр. Свободи (непарна ст.), м. 13; № 1-09-11-272 - пр. Свободи (непарна ст.), м. 14; № 1-09-11-282 - пр. Свободи (непарна ст.), м. 15; № 1-09-11-283 - пр. Свободи (непарна ст.), м. 16; № 1-09-11-284 - пр. Свободи (непарна ст.), м. 17; № 1-09-11-285 - пр. Свободи (непарна ст.), м. 18; № 1-09-11-286 - пр. Свободи (непарна ст.), м. 19; № 1-09-11-287 - пр. Свободи (непарна ст.), м. 20; № 1-09-11-288 - пр. Свободи (непарна ст.), м. 21; № 1-09-11-289 - пр. Свободи (непарна ст.), м. 22; № 1-09-11-290 - пр. Свободи (непарна ст.), м. 23; № 1-09-11-291 - пр. Свободи (непарна ст.), м. 24; № 1-09-11-292 - пр. Свободи (непарна ст.), м. 25; № 1-09-11-294 - пр. Свободи (парна ст.), м. 27; № 1-09-11-255 - пр. Шевченка (парна сторона), м. 1; № 1-09-11-254 - пр. Шевченка (парна сторона), м. 2; № 1-09-11-253 - пр. Шевченка (парна сторона), м. 3; № 1-09-11-252 - пр. Шевченка (парна сторона), м. 4; № 1-09-11-251 - пр. Шевченка (парна сторона), м. 5; № 1-09-11-250 - пр. Шевченка (парна сторона), м. 6; № 1-09-11-249 - пр. Шевченка (парна сторона), м. 7; № 1-09-11-248 - пр. Шевченка (парна сторона), м. 8; № 1-09-11-261 - пр. Шевченка (парна сторона), м. 9; № 1-09-11-260 - пр. Шевченка (парна сторона), м. 10; № 1-09-11-259 - пр. Шевченка (парна сторона), м. 11; № 1-09-11-258 - пр. Шевченка (парна сторона), м. 12; № 1-09-11-257 - пр. Шевченка (парна сторона), м. 13; № 1-09-11-256 - пр. Шевченка (парна сторона), м. 14; № 1-09-11-271 - пр. Шевченка (парна сторона), м. 15; № 1-09-11-270 - пр. Шевченка (парна сторона), м. 16; № 1-09-11-269 - пр. Шевченка (парна сторона), м. 17; № 3-09-04-018 - вул. Любінська (парна сторона) - від вул. Виговського до Аеропорту, місце № 1-15 (15 шт.)
В обґрунтування позовних вимог зазначали, що відповідачем повернуто подані позивачами 17.02.2020 документи через «Центр надання адміністративних послуг» (далі – ЦНАП) на продовження терміну дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами у м. Львові на 5 років, термін яких закінчувався 31.12.2020, з пропуском встановленого законом строку для їх розгляду (10 робочих днів від дня подання заяви), без прийняття рішення про відмову у продовженні строку їх дії та без відміток щодо продовження строку їх дії на 5 років, що свідчить про набуття права на вчинення відповідних дій (тобто на розміщення зовнішньої реклами у м. Львові протягом наступних 5 років) за принципом мовчазної згоди на підставі частини шостої статті 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», а також права на оформлення відповідного продовження дії дозволів згідно з заявами від 07.05.2020 від позивачів. Вказували, що ухилення відповідача від документування (оформлення) продовження строку дії наданих позивачам дозволів на розміщення зовнішньої реклами, яке відбулось 02.03.2020 за принципом мовчазної згоди, порушує принцип правової визначеності, який, своєю чергою, є складовим елементом верховенства права (стаття 6 Кодексу адміністративного судочинства України).
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13.11.2020 позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради щодо нерозгляду заяв від 17.02.2020 №21-02/20 (зареєстровану вх.№2-12189/АП-Л-23 від 17.02.2020) та від 25.05.2020 №67-05/20 (зареєстровану вх.№2-23560/АП-Л-23 від 27.05.2020) ТзОВ «Комтех Аутдор» про продовження дозволів на розміщення зовнішньої реклами у м. Львові; зобов`язано Департамент економічного розвитку Львівської міської ради повторно розглянути заяви від 17.02.2020 №21-02/20 (зареєстровану вх.№2-12189/АП-Л-23 від 17.02.2020) та від 25.05.2020 №67-05/20 (зареєстровану вх.№2-23560/АП-Л-23 від 27.05.2020) ТзОВ «Комтех Аутдор» про продовження дозволів на розміщення зовнішньої реклами у м. Львові; визнано протиправною бездіяльність Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради щодо нерозгляду заяв від 17.02.2020 №21-02/20 (зареєстровану №2-12195/АП-Л-23 від 17.02.2020) та від 25.05.2020 № 70-05/20 (зареєстровану вх.№2-23563/АП-Л-23 від 27.05.2020) НВП «Комтех-плюс» про продовження дозволів на розміщення зовнішньої реклами у м. Львові; зобов`язано Департамент економічного розвитку Львівської міської ради повторно розглянути заяви від 17.02.2020 №21-02/20 (зареєстровану №2-12195/АП-Л-23 від 17.02.2020) та від 25.05.2020 № 70-05/20 (зареєстровану вх.№2-23563/АП-Л-23 від 27.05.2020) НВП «Комтех-плюс» про продовження дозволів на розміщення зовнішньої реклами у м. Львові. В решті позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, позивачі подали апеляційну скаргу, в якій покликаються на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просять скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення про задоволення позову.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовують обставинами, викладеними у позовній заяві, а також тим, що суд першої інстанції не врахував, що позивачами за встановленою процедурою були подані всі визначені законодавством документи для продовження строку дії раніше наданих їм дозволів відповідачем на наступні 5 років, що підтверджується відмітками ЦНАП на копіях поданих ними заяв та описами прийнятих документів. Вказують, що наслідком нерозгляду суб`єктом владних повноважень заяви про надання документа дозвільного характеру у встановлений строк (протягом 10 робочих днів) є отримання відповідного дозволу безпосередньо на підставі Закону та набуття ним права провадити відповідну господарську діяльність за принципом мовчазної згоди, а не набуття права на повторний розгляд поданої заяви. Відтак, застосований судом першої інстанції спосіб захисту не відповідає положенням частини шостої статті 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», а дискреційні повноваження суду обирати на власний розсуд способи захисту прав позивача на підставі статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України не є абсолютними.
Під час апеляційного розгляду представник позивачів підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, покликаючись на викладені в ній доводи.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти вимог апеляційної скарги, покликаючись на те, що оскаржуване рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права. 
Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення представників сторін, надані під час апеляційного розгляду, проаналізувавши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 17.02.2020 ТзОВ «Комтех Аутдор» звернулося через ЦНАП до Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради із заявою №21-02/20 (вх. №2-12189/АП-Л-23) про продовження терміну дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами у м. Львові на 5 років. До заяви були долучені за описом прийнятих документів від 17.02.2020 № 2-12189/АП-Л-23 оригінали зазначених дозволів у кількості 66 документів для внесення до них змін згідно з поданою заявою. Термін дії дозволів до 31.12.2020.
17.02.2020 НВП «Комтех-плюс» звернулось до відповідача через ЦНАП із заявою вих. № 21-02/20 (вх. № 2-12195/АП-Л-23) про продовження на 5 років строку дії 116 чинних дозволів на розміщення зовнішньої реклами у м. Львові. До заяви були долучені за описом прийнятих документів від 17.02.2020 № 2-12195/АП-Л-23 оригінали зазначених дозволів у кількості 116 документів для внесення до них змін згідно з поданою заявою. Термін дії дозволів до 31.12.2020.
13.04.2020 позивачам були повернуті через ЦНАП оригінали дозволів, долучених до заяв від 17.02.2020 №2-12189/АП-Л-23 і №2-12195/АП-Л-23, без внесення змін щодо продовження строку їх дії згідно з поданих заяв, а також листи відповідача від 16.03.2020 №2301-вих-21749 і № 2301-вих-21751 відповідно, якими повідомлялось, що всі подані дозволи на розміщення зовнішньої реклами є дійсними протягом терміну, зазначеному на зворотній стороні дозволів, та підлягатимуть продовженню не раніше, ніж за два місяці до закінчення цього терміну.
27.05.2020 ТзОВ «Комтех Аутдор» повторно звернулось до відповідача через ЦНАП із заявою вих.№67-05/20 (вх.№2-23560/АП-Л-23 від 27.05.2020) про приведення документів дозвільного характеру на розміщення зовнішньої реклами у відповідність до набутого ТзОВ «Комтех Аутдор» права на її розміщення, шляхом внесення відповідних змін у надані дозволи щодо продовження строку їх дії на 5 років, оскільки у зв`язку з поверненням дозволів на розміщення зовнішньої реклами, наданих Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради для продовження строку їх дії згідно із заявою від 17.02.2020 вих. №21-02/20 (вх. №2-12189/АП-Л-23), без прийняття рішення про відмову у продовженні строку їх дії та без відміток щодо продовження строку їх дії на 5 років згідно з поданою заявою, ТзОВ «Комтех Аутдор» набуло право на вчинення відповідних дій (тобто на розміщення зовнішньої реклами у м. Львові протягом наступних 5 років) за принципом мовчазної згоди на підставі частини шостої статті 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».
Аналогічну заяву було подано 27.05.2020 НВП «Комтех-плюс» вих. №70-05/20 від 25.05.2020 (вх. №2-23563/АП-Л-23 від 27.05.2020).
Листами від 02.06.2020 №2301-вих-41281 та від 03.06.2020 №2301-вих-41400 Департамент економічного розвитку Львівської міської ради повідомив позивачам, що заяви про продовження терміну дії дозволів подані передчасно, всупереч встановленій процедурі (не у встановлений строк); Департамент не приймав рішення про відмову у продовженні терміну дії дозволів, а листом проінформував про порядок подання таких заяв; у рішенні Верховного Суду від 10.04.2020 у справі №461/3019/17 зазначено, що застосування принципу мовчазної згоди полягає тільки в можливості суб`єкта господарювання вчиняти певні дії, але не є безумовною підставою для прийняття саме позитивного рішення; Департамент продовжує дотримуватись позиції, що принцип мовчазної згоди не може застосовуватись до процедури продовження строку дії документу дозвільного характеру, оскільки така не передбачена Законом України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».
Зазначені відповіді позивачі отримали через ЦНАП разом з оригіналами дозволів, які йому було повернуто без відміток про внесення до них змін.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем порушено процедуру розгляду заяв позивачів про продовження строку дії договорів на розміщення зовнішньої реклами, оскільки жодного рішення про відмову у продовженні їх дії або про продовження строку дії дозволів відповідач не прийняв, незважаючи на законні очікування позивачів щодо розгляду їх заяв, що свідчить про наявність протиправної бездіяльності відповідача щодо нерозгляду заяв. Зазначено про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо зобов`язання відповідача внести зміни у надані дозволи на розміщення зовнішньої реклами шляхом внесення до них запису про продовження строку їх дії до 31.12.2025 та до 29.12.2025 включно, так як принцип мовчазної згоди застосовується не за рішенням суду, а суб`єктом господарювання у силу приписів нормативних актів.
Частиною першою статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оскільки відповідачем не оскаржується в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову, то предметом розгляду в суді апеляційної інстанції є законність і обґрунтованість судового рішення в частині відмови у позові.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову щодо зобов`язання відповідача внести зміни у надані дозволи на розміщення зовнішньої реклами, з огляду на наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 16 Закону України «Про рекламу» розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Отримання дозволу на розміщення зовнішньої реклами є дозвільною процедурою у розумінні статті 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».
Згідно з абзацами другим та четвертим частини першої статті 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» порядок проведення дозвільної (погоджувальної) процедури, переоформлення та анулювання документів дозвільного характеру, що законами України віднесено до повноважень органів місцевого самоврядування, встановлюється їх рішенням, а у випадках, передбачених законом, - на підставі типових порядків, затверджених Кабінетом Міністрів України.
Строк видачі документів дозвільного характеру становить 10 робочих днів, якщо інше не встановлено законом. 
Відносини, що виникають у зв`язку з розміщенням зовнішньої реклами у населених пунктах, та визначають порядок надання дозволів на розміщення такої реклами, врегульовані Типовими правилами розміщення зовнішньої реклами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 № 2067 (далі – Типові правила).
Відповідно до пункту 3 Типових правил зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил.
Пунктом 5 Типових правил встановлено, що для регулювання діяльності з розміщення зовнішньої реклами сільська, селищна, міська рада може утворювати відділ, управління, інший виконавчий орган або покладати відповідні функції на існуючий відділ, управління (далі - робочий орган). Робочий орган не вправі подавати заяву та одержувати дозвіл на розміщення зовнішньої реклами.
Можливість продовження дії вже виданих дозволів на розміщення зовнішньої реклами була передбачена пунктом 29 Типових правил, згідно з яким строк дії дозволу продовжується на підставі заяви, яка подається робочому органу розповсюджувачем зовнішньої реклами у довільній формі не пізніше ніж за один місяць до закінчення строку дії дозволу. Продовження строку дії дозволу фіксується в журналі реєстрації з внесенням відповідних змін у дозвіл.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 №1173, що набрала законної сили 19.01.2016, внесено зміни до Типових правил, зокрема, вилучено пункт 29, який регламентував процедуру продовження терміну дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами, а також виключено додаток №2 до Типових правил, у додатку №3 до Типових правил виключено розділ «Погоджувальна частина» та слова: «Строк дії дозволу з _____ до ________. Продовжено з _______ до ________. Продовжено з _______ до ________. Продовжено з _______ до ________».
Апеляційний суд враховує, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.06.2016 у справі № 826/2002/16, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.08.2016, визнано незаконним з моменту прийняття та скасовано пункт 8 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України щодо відповідності основним вимогам до дозвільної системи у сфері господарської діяльності, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 № 1173 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо відповідності основним вимогам до дозвільної системи у сфері господарської діяльності». Зобов`язано Кабінет Міністрів України невідкладно опублікувати резолютивну частину судового рішення про визнання незаконним з моменту прийняття та скасування пункту 8 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України щодо відповідності основним вимогам до дозвільної системи у сфері господарської діяльності, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 №1173 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо відповідності основним вимогам до дозвільної системи у сфері господарської діяльності» у виданні, в якому оскаржуваний нормативно-правовий акт мав бути офіційно оприлюднений, після набрання судовим рішенням законної сили.
Таким чином, після набрання законної сили судовим рішенням у справі № 826/2002/16 пункт 29 Типових правил підлягає застосуванню в редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 №1173.
21.05.2010 Львівською міською радою прийнято рішення № 569 «Про затвердження Правил розміщення зовнішньої реклами у м. Львові» (далі - Правила №569), пунктом 4.4. якого встановлено порядок продовження дії дозволу.
Згідно з цим пунктом термін дії дозволу продовжується на підставі заяви, яка подається через управління “Дозвільний офіс“ робочому органу (копія – оператору) розповсюджувачем зовнішньої реклами у довільній формі з примірником дозволу не пізніше ніж за місяць до закінчення терміну дії дозволу при відсутності письмових заперечень з боку власника місця розташування спеціальної конструкції та інших органів, що здійснювали погодження цього дозволу або органу, у погодженні якого виникла необхідність.
До заяви додається витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.
Оператор протягом семи днів з дати одержання заяви розповсюджувача перевіряє рекламний засіб на предмет його відповідності дозвільно-проектній документації, про що складає акт обстеження заявленого місця з залученням розповсюджувача (за його згодою).
У разі, якщо дозвіл, термін дії якого закінчується, потребує приведення його у відповідність до вимог підпунктів 4.2.1, 4.2.2 та /або вимог розділу 5 цих Правил, робочий орган за три місяці до закінчення терміну дії цього дозволу скеровує рекламорозповсюджувачу рекомендованим листом перелік вимог, у відповідність до яких необхідно привести дозвіл і проектно-технічну документацію.
Розповсюджувач реклами протягом місяця з дати отримання вимог робочого органу приводить у відповідність рекламний засіб та/або дозвільну документацію.
Приведену у відповідність дозвільну документацію розповсюджувач реклами подає робочому органу одночасно з заявою про продовження терміну дозволу.
У разі протермінування подачі заяви на продовження терміну дії дозволу розповсюджувач зовнішньої реклами оформляє новий дозвіл згідно з вимогами цих Правил.
Підпунктом 4.4.3 пункту 4.4 Типових правил передбачено, що в продовженні дії дозволу може бути відмовлено, якщо у заявника:
1) існує заборгованість з оплати за тимчасове користування місцями, які перебувають у комунальній власності, для розміщення рекламних засобів за існуючим договором понад два місяці, за умови, якщо заборгованість не оскаржується розповсюджувачем зовнішньої реклами у судовому порядку;
2) існує заборгованість зі сплати штрафів за несвоєчасну оплату за тимчасове користування місцями для розміщення рекламних засобів за існуючим договором понад два місяці, за умови, якщо штрафні санкції не оскаржуються розповсюджувачем зовнішньої реклами у судовому порядку;
3) існує заборгованість зі сплати штрафів за самовільне встановлення рекламних засобів;
4) зафіксована та не ліквідована до закінчення дозволу невідповідність рекламного засобу дозвільно-проектній документації;
5) зафіксовані самовільно встановлені рекламні засоби.
Робочий орган протягом десяти робочих днів з дати одержання заяви розповсюджувача розглядає заяву, акт обстеження місця та приймає рішення про продовження терміну дії дозволу або, за наявності підстав, викладених у цих Правилах, про відмову у його продовженні (підпункт 4.4.4 пункту 4.4 Типових правил).
Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад суб`єктам господарювання, строк дії яких може бути продовжено у встановленому законодавством порядку. При цьому, строк розгляду відповідної заяви про продовження строку дії дозволу на розміщення зовнішньої реклами становить 10 робочих днів, протягом якого робочий орган приймає рішення про продовження терміну дії дозволу або, за наявності підстав, про відмову у його продовженні.
З врахуванням викладеного, а також того, що в межах спірних правовідносин відповідачем не приймались рішення ні про продовження строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами, ні про відмову у продовженні строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами, суд першої інстанції цілком підставно прийшов до висновку про допущену відповідачем протиправну бездіяльність щодо нерозгляду заяв.
Що стосується вимог позивачів зобов`язати відповідача на підставі принципу мовчазної згоди внести зміни у надані дозволи на розміщення зовнішньої реклами шляхом внесення до них запису про продовження строку їх дії до грудня 2025 року, слід зазначити наступне.
Згідно із абзацом десятим частини першої статті 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» принцип мовчазної згоди - принцип, згідно з яким суб`єкт господарювання набуває право на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без отримання відповідного документа дозвільного характеру, за умови якщо суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою подано в установленому порядку заяву та документи в повному обсязі, але у встановлений законом строк документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі не видано або не направлено.
Частиною шостою статті 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» передбачено, що у разі якщо у встановлений законом строк суб`єкту господарювання не видано документ дозвільного характеру або не прийнято рішення про відмову у його видачі, через десять робочих днів з дня закінчення встановленого строку для видачі або відмови у видачі документа дозвільного характеру суб`єкт господарювання має право провадити певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності. 
Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 10.04.2020 у справі № 461/3019/17, виникнення у суб`єкта господарювання права на застосування принципу мовчазної згоди настає при наявності системи таких умов: 1) суб`єктом господарювання подані всі визначені законом документи для отримання дозволу, що підтверджується копією заяви (опису прийнятих документів) з відміткою про дату їх прийняття; 2) суб`єктом господарювання документи подані за встановленою законодавством процедурою (у встановлений строк, до відповідного суб`єкта владних повноважень, у відповідній формі тощо); 3) подані суб`єктом господарювання документи відповідають вимогам законодавства; 4) закінчення строку розгляду поданих документів - 10 днів від дня подання заяви; 5)  відсутність/несвоєчасність відповіді суб`єкта владних повноважень по суті поданої заяви.
Отже, принцип мовчазної згоди може бути застосований за умови, якщо суб`єктом господарювання дотримані всі вимоги законодавства, а у суб`єкта владних повноважень відсутня альтернатива у прийнятті або неприйнятті позитивного рішення за зверненням такого суб`єкта господарювання.
При цьому, Верховним Судом зазначено, що протиправна бездіяльність відповідача щодо нерозгляду у встановленому порядку та строк заяв про продовження терміну дії дозволів, не може бути підставою для зобов`язання продовжити їх дію з огляду на застосування принципу мовчазної згоди, оскільки повноваженнями щодо перевірки відповідності поданих документів вимогам закону, а також щодо встановлення відсутності інших правових підстав для відмови у продовженні терміну дії дозволу є виключною компетенцією відповідача. 
Як встановлено з матеріалів справи і визнається Департаментом економічного розвитку Львівської міської ради, відповідач не приймав жодного рішення по суті поданих заяв, а листами повернув їх разом із поданими документами. 
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що у даній справі питання стосовно зобов`язання суб`єкта владних повноважень вжити конкретних дій (прийняття рішення) у формі продовження терміну дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами, з урахуванням обраного позивачами способу захисту, знаходиться поза компетенцією суду, з огляду на те, що відповідно до частини четвертої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
За приписами вказаної правової норми слідує, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками розгляду звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.
Якщо ж таким суб`єктом допущено бездіяльність та не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.
Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.
Тобто, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин конкретної справи. Перебирання непритаманних суду повноважень державного органу не відбувається за відсутності обставин для застосування дискреції.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 28.02.2018 у справі № 826/7631/15.
Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Дискреційні повноваження в більш вузькому розумінні - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).
Тобто, дискреційними є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може». При цьому дискреційні повноваження, в тому числі органів місцевого самоврядування, завжди мають межі, встановлені законом.
Аналогічна позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 23.01.2018 у справі № 208/8402/14-а та від 29.03.2018 у справі № 816/303/16.
У даній справі відповідач не здійснив розгляд заяв позивачів у встановленому законом порядку, відтак, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції зроблено правильний висновок, що ефективним способом захисту порушених прав позивачів є зобов`язання Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради розглянути їх заяви та прийняти рішення на власний розсуд, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивачів щодо зобов`язання відповідача внести зміни у надані дозволи на розміщення зовнішньої реклами шляхом внесення до них запису про продовження строку їх дії до 31.12.2025 та до 29.12.2025.
Таким чином, суд першої інстанції надав належну оцінку доводам позивачів, викладеним у позовній заяві.
Суд апеляційної інстанції враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Також згідно з позицією Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до частини другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
За наведених обставин, суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.
З огляду на результат апеляційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, відповідно до частини шостої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат судом не змінюється.
Керуючись статтями 310, 315, 316, 321, 322, 328 Кодексу адміністративного судочинства України,-             
                                                   П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Приватної фірми науково-виробничого підприємства «Комтех-плюс» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Комтех Аутдор» залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2020 року у справі № 380/5073/20 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя	 	Л. П. Іщук 	
судді	 	Т. В. Онишкевич 	
 	 	Н. М. Судова-Хомюк  	
Повне судове рішення складено 07.04.2021