ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2587/21 Справа № 203/4499/18 	  	Суддя у 1-й інстанції - Казак С. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2021 року                        
Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах Дніпровського апеляційного суду в складі:
головуючого         -        Лаченкової О.В.
суддів          -        Городничої В.С., Петешенкової М.Ю. 
при секретарі         -        Кравченко Р.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі
апеляційною скаргою Дніпровської міської ради, 
на рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 05 листопада 2020 року
по справі за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРИВАТСТРОЙІНВЕСТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНДСІТІ-ІНВЕСТ», ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР-ТОРГ-ПРОДУКТ», треті особи – приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Вакуленко Світлана Олександрівна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Калінович Сергій Петрович, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кухтіна Вікторія Віталіївна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бойченко Тетяна Миколаївна, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання недійсними договорів дарування, а також купівлі-продажу частки нерухомого майна, про скасування записів про державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про зобов`язання повернути земельну ділянку та привести її у придатний для використання стан шляхом знесення самочинно побудованого нерухомого майна, - 

ВСТАНОВИЛА:
В грудні 2018 року до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшов позов Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРИВАТСТРОЙІНВЕСТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНДСІТІ-ІНВЕСТ», ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР-ТОРГ-ПРОДУКТ», треті особи – приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Вакуленко Світлана Олександрівна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Калінович Сергій Петрович, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кухтіна Вікторія Віталіївна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бойченко Тетяна Миколаївна, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання недійсними договорів дарування, а також купівлі-продажу частки нерухомого майна, про скасування записів про державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про зобов`язання повернути земельну ділянку та привести її у придатний для використання стан шляхом знесення самочинно побудованого нерухомого майна.
Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 05 листопада 2020 року позовні вимоги Дніпровської міської ради до  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5 ,  ОСОБА_6 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРИВАТСТРОЙІНВЕСТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНДСІТІ-ІНВЕСТ»,  ОСОБА_7 ,  ОСОБА_8 , Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР-ТОРГ-ПРОДУКТ», треті особи – приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Вакуленко Світлана Олександрівна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Калінович Сергій Петрович, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кухтіна Вікторія Віталіївна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бойченко Тетяна Миколаївна, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання недійсними договорів дарування, а також купівлі-продажу частки нерухомого майна, про скасування записів про державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про зобов`язання повернути земельну ділянку та привести її у придатний для використання стан шляхом знесення самочинно побудованого нерухомого майна — відмовлено.
Понесені позивачем по справі судові витрати покладено на останнього. 
В апеляційній скарзі Дніпровська міська рада просить скасувати рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 05 листопада 2020 року та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. 
У відзиві ТОВ «ПРИВАТСТРОЙІНВЕСТ» на апеляційну скаргу Дніпровської міської ради на рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 05 листопада 2020 року просить відмовити Дніпровській міській раді у задоволенні апеляційної скарги на рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 05 листопада 2020 року залишити без змін.
Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області у цивільній справі №175/2306/14-ц від 04.07.2014 року було відмовлено в задоволенні первісного позову ОСОБА_9 до ОСОБА_10 , ОСОБА_1 про визнання договору виконаним, а також задоволено зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , третя особа – Дніпропетровська міська рада, про визнання договору виконаним, визнання порушеного права.
Вказаним рішенням було визнано виконаними зобов`язання за договором купівлі-продажу торгівельного комплексу по АДРЕСА_1 , укладеним 14.08.2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_10 ; визнано за ОСОБА_1 право власності на торгівельний комплекс літ.А-1, загальною площею 231,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що на підставі вказаного рішення суду першої інстанції від 04.07.2014 року, за ОСОБА_1 14.08.2014 року в Державному реєстрі речових прав було зареєстровано право власності на торгівельний комплекс літ.А-1, загальною площею 231,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
В подальшому за нотаріально посвідченими договорами купівлі-продажу та дарування неодноразово здійснювалось відчуження вказаного нерухомого майна.
Так, за договорами дарування від 01.10.2014 року та від 02.10.2014 року ОСОБА_1 було подаровано по Ѕ частки торгівельного комплексу (за кожним договором) ОСОБА_2 .
За договором купівлі-продажу від 17.11.2014 року ј частина торгівельного комплексу ОСОБА_2 була продана ОСОБА_3 ; за договором купівлі-продажу від 17.11.2014 року ј частина продана ОСОБА_4 ; за договорами купівлі-продажу від 20.11.2014 року та від 21.11.2014 року по ј частині (за кожним договором) продані ОСОБА_5 .
Згідно договорів дарування від 08.12.2014 року та від 06.04.2015 року ј та 4/20 частини торгівельного комплексу, відповідно, ОСОБА_5 були подаровані ОСОБА_6 .
За договором купівлі-продажу від 29.05.2015 року ј частина торгівельного комплексу ОСОБА_11 продана ТОВ «ПРИВАТСТРОЙІНВЕСТ».
За договором купівлі-продажу від 29.05.2015 року ј частина торгівельного комплексу ОСОБА_3 продана ТОВ «ГРАНДСІТІ-ІНВЕСТ».
Відповідно до договору купівлі-продажу від 31.08.2015 року ј частина комплексу ТОВ «ГРАНДСІТІ-ІНВЕСТ» продана ТОВ «УКР-ТОРГ-ПРОДУКТ».
На підставі договору купівлі-продажу від 29.05.2015 року ј частина ОСОБА_4 продана ТОВ «ПРИВАТСТРОЙІНВЕСТ».
За договором купівлі-продажу від 29.05.2015 року 1/20 частка продана ОСОБА_5 ТОВ «ПРИВАТСТРОЙІНВЕСТ».
Згідно договору купівлі-продажу від 29.05.2015 року 4/20 часток комплексу ОСОБА_11 продана ОСОБА_8 .
Відповідно до договору купівлі-продажу від 16.12.2015 року ТОВ «ПРИВАТСТРОЙІНВЕСТ» ј частки продана ОСОБА_7 .
Також за договором купівлі-продажу від 16.12.2015 року ТОВ «УКР-ТОРГ-ПРОДУКТ» ј частка комплексу продана ОСОБА_7 .
На підставі вказаних правочинів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно внесено відповідні записи про державну реєстрацію права власності за набувачами.
Поряд з цим, 20.08.2015 року рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області за апеляційною скаргою прокурора рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04.07.2014 року було скасовано та в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.06.2016 року рішення апеляційного суду від 20.08.2015 року було залишено без змін.
З довідки Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 11.04.2018 року вбачається, що відповідно до даних містобудівного кадастру та адресного плану міста адреса – АДРЕСА_1 офіційно жодному об`єкту нерухомості не присвоювалась і відповідні документи, на підставі яких була присвоєна або змінена ця адреса, відсутні.
Також з матеріалів справи вбачається, що рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 08.12.2017 року у цивільній справі №203/1164/2017, яке було залишено без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 17.01.2019 року, задоволено позов ОСОБА_12 до ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ТОВ «ПРИВАТСТРОЙІНВЕСТ» про припинення права власності, скасування державної реєстрації права власності.
Зокрема, вказаним рішенням було припинено право спільної часткової власності ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ТОВ «ПРИВАТСТРОЙІНВЕСТ» на торгівельний комплекс літ.А-1, загальною площею 231,1 кв.м, розташований по АДРЕСА_1 .
Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ТОВ «ПРИВАТСТРОЙІНВЕСТ» на торгівельний комплекс літ.А-1, загальною площею 231,1 кв.м, розташований по АДРЕСА_1 .
Вказаним рішенням, окрім іншого, було встановлено, що «…між Дніпропетровською міською радою та ОСОБА_12 було укладено договір оренди землі, посвідчений 26.04.2011 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Пустовим С.В. за реєстровим №233.
Згідно умов п.1, п.п.1.1 вказаного договору позивачці ОСОБА_12 було передано в строкове платне користування земельну ділянку для проектування та будівництва центру дозвілля по АДРЕСА_2 . Підставою укладання договору оренди були рішення Дніпропетровської міської ради №84/6 від 27.10.2012 року та №216/8 від 02.02.2011 року.
Відповідно до умов п.2, п.п.2.1,2.2,2.4,2.5 договору в оренду передано земельну ділянку площею 0,0780 га, категорія та цільове призначення землі – землі житлової та громадської забудови, функціональне використання – для проектування та будівництва будівлі центру дозвілля, кадастровий номер земельної ділянки - 1210100000:06:056:0083.
Рішенням сесії Дніпропетровської міської ради №278/58 від 26.11.2014 року було вирішено зареєструвати за територіальною громадою м.Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради право власності на земельну ділянку площею 0,0780 га по АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки - 1210100000:06:056:0083.
Також вказаним рішенням було поновлено право користування цією земельною ділянкою та договір оренди землі, посвідчений 26.04.2011 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Пустовим С.В. за реєстровим №233, строком на три роки.
На виконання цього рішення між Дніпропетровською міською радою та ОСОБА_12 23.12.2014 року було укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 26.04.2011 року, посвідчену 23.12.2014 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Пустовим С.В. за реєстровим №1265.
Згідно умов п.1 цієї додаткової угоди ОСОБА_12 було поновлено право користування земельною ділянкою по АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки — 1210100000:06:056:0083, та договір оренди землі від 26.04.2011 року строком на три роки з моменту прийняття рішення міської ради від 26.11.2014 року №278/58.
Також з матеріалів справи вбачається, що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04.07.2014 року було задоволено зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , третя особа – Дніпропетровська міська рада, про визнання договору виконаним та визнання порушеного права. Визнано виконаним зобов`язання за договором купівлі-продажу торгівельного комплексу по АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 та ОСОБА_10 ; визнано за ОСОБА_1 право власності на торгівельний комплекс літ.А-1, загальною площею 231,1 кв.м по АДРЕСА_1 .
Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 20.08.2015 року рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04.07.2014 року було скасовано та у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , третя особа – Дніпропетровська міська рада, про визнання договору виконаним та визнання порушеного права - відмовлено.
З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що в подальшому право спільної часткової власності на торгівельний комплекс літ.А-1, загальною площею 231,1 кв.м по АДРЕСА_1 було зареєстровано:
-на підставі договорів купівлі-продажу, посвідчених 16.12.2015 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Калінович С.П. за реєстровими №1076 та №1083, за ОСОБА_7 (по 1/4 частині за кожним договором);
-на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 29.05.2015 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бойченко Т.М. за реєстровим №1415, за ОСОБА_8 (на 4/20 частини);
-на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 29.05.2015 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бойченко Т.М. за реєстровим №1395, за Товариством з обмеженою відповідальністю «Приватстройінвест» (на 1/20 частини);
-на підставі договорів купівлі-продажу, посвідчених 29.05.2015 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бойченко Т.М. за реєстровими №1395 та №1382, за Товариством з обмеженою відповідальністю «Приватстройінвест» (на 1/20 та 1/4 частини).
Згідно акту №14 перевірки дотримання вимог земельного законодавства районної комісії по самоврядному контролю за використанням та охороною земель, додержання земельного та екологічного законодавства в районі, складеного 19.08.2015 року відповідною комісією виконавчого комітету Кіровської районної у м.Дніпропетровську ради, вбачається, що за наслідками перевірки питання дотримання земельного законодавства при використанні земельної ділянки по АДРЕСА_1 громадянкою ОСОБА_2 встановлено, що останній на підставі договору оренди землі від 02.06.2006 року, терміном дії 20 років, було передано в оренду земельну ділянку площею 0,0022 га, кадастровий номер – 1210100000:06:056:0092, по фактичному розміщенню торговельного павільйону, площею 0,0022 га.
Фактично використовується земельна ділянка площею орієнтовно 0,0240 га, яка огороджена парканом; ведеться будівництво будівлі (побудовані стіни). Згідно листа Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області вказаним Департаментом зареєстрована декларація про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція торговельного комплексу за адресою: АДРЕСА_1 » від 02.04.2015 року №ДП 082150920151, поданої замовниками будівництва ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 . За інформацією Департаменту корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради (лист №1329 від 11.06.2015 року) реєстраційних записів договорів оренди землі, укладених між Дніпропетровської міською радою та юридичними або фізичними особами, на земельну ділянку по АДРЕСА_1 не виявлено.
Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області наказом №123-СК від 17.06.2015 року скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт.
Комісією також зафіксовано, що земельна ділянка площею орієнтовно 0,0218 га, яка використовується понад площу земельної ділянки, що надана в оренду ОСОБА_2 , є самовільно зайнятою земельною ділянкою. Частини конструкції зазначеної будівлі перетинають межу земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:06:056:0083, що згідно з рішенням міської ради №278/58 від 26.11.2014 року надана в оренду ОСОБА_13 . Документів, що підтверджували б законність користування земельною ділянкою площею 0,0218 га комісії не пред`явлено, земельна ділянка використовується без правовстановлюючих документів.
Також судом встановлено, що з метою захисту порушених прав, як користувача земельної ділянки по АДРЕСА_2 , внаслідок самовільного зайняття переданої їй в оренду земельної ділянки та самочинного будівництва на ній, ОСОБА_12 звернулась до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та знесення самовільної будівлі (цивільна справа №203/2406/15-ц). В подальшому за клопотанням позивачки в якості відповідачів по справі було залучено ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та Товариство з обмеженою відповідальністю «Приватстройінвест».
Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 06.06.2017 року у цивільній справі №203/2406/15-ц, позов ОСОБА_12 було задоволено та зобов`язано відповідачів ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та Товариство з обмеженою відповідальністю «Приватстройінвест» усунути перешкоди позивачці у користуванні земельною ділянкою по АДРЕСА_3 , кадастровий номер 1210100000:06:056:0083, шляхом знесення самочинно збудованого об`єкту по АДРЕСА_1 .
На виконання вказаного рішення судом 11.07.2017 року було видано виконавчий лист, який позивачкою пред`явлено для примусового виконання до Центрального ВДВС м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.
З постанови державного виконавця Центрального ВДВС від 18.08.2017 року вбачається, що в рамках виконавчого провадження №54333183 з примусового виконання виконавчого листа від 11.07.2017 року, рішення суду було фактично виконано шляхом знесення самочинно збудованого об`єкту по АДРЕСА_1 та виконавче провадження закінчено на підставі п.11 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження»».
Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст.203 цього Кодексу.
Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» визначено, що відповідно до ст.ст.215,216 ЦК України, вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.
Відповідно до ст.ст.80,83 ЗК України та ст.ст.26, 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», земельна ділянка, на якій було розташоване нерухоме майно по АДРЕСА_1 (на теперішній час м.Дніпро), належить територіальній громаді, в особі Дніпровської міської ради, у зв`язку із чим Дніпровська міська рада є заінтересованою особою, права та законні інтереси якої можуть бути порушені вчиненням оспорюваних правочинів.
Пунктом 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №6 «Про практику застосування судами ст.376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» передбачено, що позов про знесення самочинно збудованого нерухомого майна може бути пред`явлено власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, зокрема, власником (користувачем) суміжної земельної ділянки з підстав, передбачених ст.ст.391,396 ЦК України ст.103 ЗК України.
Частинами 1,2,4 ст.376 ЦК України встановлено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.
Згідно ст.212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.
Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.
Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.
Отже, як вбачається з матеріалів справи, Дніпровська міська рада звертаючись до суду з позовом за захистом права власності на земельну ділянку, посилалась на факт самочинного зведення торгівельного комплексу по АДРЕСА_1 на земельній ділянці, що не була відведена у встановленому законом порядку для цієї мети, внаслідок чого, укладеними правочинами щодо відчуження самочинно збудованого об`єкту нерухомості, порушено права територіальної громади м.Дніпра в особі Дніпровської міської ради, як власника земельної ділянки на який зведено самочинне будівництво.
В зв`язку з цим, позивач просив визнати недійсними відповідні правочини, скасувати записи про реєстрацію права власності за відповідачами на спірне нерухоме майно та зобов`язати відповідача ОСОБА_1 повернути земельну ділянку по АДРЕСА_1 , привівши її у придатний для використання стан, шляхом знесення самочинно побудованого торгівельного комплексу.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, рішенням суду від 08.12.2017 року у цивільній справі №203/1164/201 було встановлено, що будівництво торгівельного комплексу по АДРЕСА_1 здійснювалось без відповідних дозвільних документів на проведення будівельних робіт та на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети забудовнику. Вказаний торгівельний комплекс в експлуатацію не вводився та відповідна адреса останньому у передбаченому законом порядку не присвоювалась, а тому в силу зазначених вище обставин зазначений об`єкт є самочинним будівництвом.
В свою чергу, рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04.07.2014 року, фактично було узаконено право власності ОСОБА_1 на торгівельний комплекс літ.А-1, загальною площею 231,1 кв.м по АДРЕСА_1 , яке скасовано рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 20.08.2015 року.
Таким чином, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що скасування рішення про визнання права власності на нерухоме майно за ОСОБА_1 усуває презумпцію правомірності укладених в подальшому оспорюваних договорів дарування та купівлі-продажу щодо цієї нерухомості, а тому всі права, набуті сторонами правочину за цим договором, не можуть здійснюватись та породжувати будь-які правові наслідки.
Крім того, судом першої інстанції було встановлено, що спірне нерухоме майно під час виконання рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 06.06.2017 року у цивільній справі №203/2406/15-ц, було знесено та на теперішній час не існує, як річ та об`єкт права власності, а тому є вірним висновок суду, що позовні вимоги в частині повернення земельної ділянки у придатний до використання стан шляхом знесення самочинно побудованого майна є безпідставними.
Отже, нерухоме майно, що є предметом оспорюваних договорів дарування та купівлі-продажу, на теперішній час не існує та в зв`язку із знесенням майна, в силу п.5 ч.1 ст.346, ч.1 ст.349 ЦК України припинилось право власності на нього, що є підставою для державної реєстрації припинення права власності на цей об`єкт нерухомості відповідно до п.75 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127.
Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що необхідно відмовити у задоволенні позовних вимог в частині визнання недійсними договорів, за якими право власності на спірне майно було набуто, зокрема, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ТОВ «ПРИВАТСТРОЙІНВЕСТ», та вимог про скасування записів про державну реєстрацію права власності за останніми, вчинених на підставі відповідних правочинів, оскільки рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 08.12.2017 року у цивільній справі №203/1164/2017, яке набрало законної сили, було припинено право спільної часткової власності ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ТОВ «ПРИВАТСТРОЙІНВЕСТ» на торгівельний комплекс літ.А-1, загальною площею 231,1 кв.м, розташований по АДРЕСА_1 , й скасовано державну реєстрацію права власності за останніми на даний об`єкт нерухомості.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог Дніпровської міської ради, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що позивачем не доведено, які саме перешкоди для нього в користуванні та розпорядженні земельною ділянкою існували на момент звернення до суду з позовом та існують на теперішній час.
Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи, дійшов до хибного висновку про наявність підстав у Дніпровської міської ради для державної реєстрації припинення права власності на спірний об`єкт нерухомого майна відповідно до п.75 “Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень”, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 року №1127, оскільки Дніпровська міська рада не є ні власником, ні іншим правонабувачем, стороною правочину, у якої виникло, перейшло чи припинилося речове право, або уповноваженою ними особою, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки суперечать наявним в матеріалах справи доказам та встановленим судом першої інстанції обставинам справи, а саме, нерухоме майно,що є предметом оспорюваних договорів дарування та купівлі-продажу на теперішній час не існує в зв`язку зі знесенням майна в силу ст.ст.346,349 ЦК України припинилось право власності на нього,що є підставою для державної реєстрації припинення права власності на цей об`єкт нерухомості .
Приведені в апеляційній скарзі інші доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення – не встановлено, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду – без змін.
Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.
Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Дніпровської міської ради - залишити без задоволення.
Рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 05 листопада 2020 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича 

М.Ю.Петешенкова