ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/16993/18	Головуючий у 1-й інстанції Вийванко О.М. 	
Провадження № 22-ц/817/196/21 	Доповідач - Бершадська Г.В.	
Категорія - 305010900   	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2021 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Бершадська Г.В. 
суддів -  Гірський Б. О., Костів О. З., 
з участю секретаря - Панькевич Т.І. 
Грабовського І.О. та представників сторін  

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційні скарги Відділу технічного нагляду Тернопільської міської ради і Управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 листопада 2020 року (ухвалене суддею Вийванком О.М., повний текст якого складено 03 грудня 2020 року) у цивільній справі № 607/16993/18 за позовом ОСОБА_1 до Управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Відділ технічного нагляду Тернопільської міської ради про стягнення майнової та моральної шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:        
       У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради, Відділу технічного нагляду Тернопільської міської ради про стягнення майнової та моральної шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди.
       Свої вимоги обґрунтовував тим, що він 07 квітня 2018 року, керуючи транспортним засобом марки Ford Fiesta, номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Микулинецькій, 46 у м. Тернополі, допустив наїзд на перешкоду (вибоїну) на дорожньому покритті, що призвело до механічного пошкодження автомобіля. Причиною дорожньо-транспортної пригоди стало те, що відповідачами не був проведений своєчасний ремонт дороги, не встановлено на пошкодженій ділянці дороги попереджувальні знаки або попередження та не огороджено вибоїни. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди належний йому автомобіль зазнав механічних пошкоджень, вартість матеріального збитку згідно зі звітом про оцінку вартості автомобіля від 11 травня 2018 року становить 9 159,79 грн. У зв`язку з пошкодженням автомобіля йому завдано моральних страждань, які проявляються у втраті душевного спокою, витрачання часу на оформлення відповідних документів, консультації тощо, також порушився звичний ритм його способу життя і він змушений докладати зусиль для його відновлення. 
       Враховуючи наведене позивач просив стягнути з відповідачів на його користь 9159,79 грн на відшкодування майнової шкоди та 5000,00 грн на відшкодування моральної шкоди й понесені судові витрати.
       У липні 2020 року представник позивача подав заяву про заміну відповідача та просив стягнути заподіяну шкоду з управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради (далі — управління) посилаючись на те, що відповідно до положень чинного законодавства та договорів підряду саме управління зобов`язане постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначати їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух. Відтак, саме замовник відповідає за шкоду, заподіяну позивачу внаслідок здійснення контролю за організацією та якістю виконання поточного ремонту дороги підрядником - Тернопільським міським шляховим ремонтно-будівельним підприємством “Міськшляхрембуд” (далі ТМШРБП “Міськшляхрембуд”). Позивач не вправі втручатись у договірні відносини, які склались між управлінням житлово-комунального господарства, благоустрою та екології ТМР та ТМШРБП “Міськшляхрембуд”, оскільки він не є стороною договорів. За порушення зобов`язань по наведених договорах підряду управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології ТМР вправі застосовувати до підрядника регресні вимоги у разі задоволення позову.
       Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 23 листопада 2020 року позовні вимоги задоволено. Вирішено стягнути з управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради в користь ОСОБА_1 заподіяну майнову шкоду в розмірі 9 159,79 грн., моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн. та судові витрати в розмірі 9 544,8 грн. 
       Не погоджуючись з рішенням суду управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології ТМР звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
       Апелянт зазначив, що суд першої інстанції в порушення вимог частини 4 та 5 статті 49 ЦПК України прийняв заяву представника позивача про зміну предмета та підстав позову, якою змінено вимогу з солідарного стягнення шкоди на її стягнення з управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології ТМР і обґрунтування, зокрема на частину 2 статті 1172 ЦК України, що у контексті вимог статті 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення.
       Суд в обґрунтування оскаржуваного рішення помилково застосував частину 2 статті 1172 ЦК України, згідно якої замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника, оскільки долучені до матеріалів справи договори є договорами про надання послуг з поточного ремонту , обов`язки із надання яких брав на себе виконавець - ТМШРБП “Міськшляхрембуд”.
       Управління, як розпорядник виділених органом місцевого самоврядування коштів, за результатами проведення відповідних процедур закупівель укладало договори із ТМШРБП “Міськшляхрембуд”(далі-виконавець) щодо поточного ремонту вулично-дорожньої мережі міста Тернополя; за результатами розгляду листів відділу технагляду інформувало виконавця про необхідність ліквідації виявлених технаглядом недоліків шляхово-мостового господарства; погоджувало плани-графіки поточного ремонту вулиць і доріг Тернополя. Вважає, що управлінням, як розпорядником коштів, в межах власної компетенції вчинено всі необхідні дії для забезпечення організації утримання та ремонту шляхово-мостового господарства міста.
       Вказує, що відповідно до Порядку проведення ремонту та утримання об`єктів благоустрою населених пунктів , затвердженого наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 23.09.2003 року № 154 відповідальність за якість та своєчасне виконання робіт з ремонту та утримання об`єктів благоустрою несе виконавець робіт (підрядник) відповідно до законодавства (пункт 2.21).
       Звертає увагу суду на те, що основним доказом підтвердження пошкоджень автомобіля та визначення судом першої інстанції суми майнової шкоди є Звіт про оцінку автомобіля, який датовано 11.05.2018 року, тобто більш ніж через місяць після дати ДТП (07.04.2018 року). Цей проміжок часу є необгрунтовано довгим та таким, що не підтверджує причинно-наслідкового зв`язку між подією, яка мала місце 07.04.2018 року та встановленими пошкодженнями автомобіля 11.05.2018 року. Більше того, позивач в суді першої інстанції вказав, що користувався автомобілем до дати отримання висновку, що ставить під сумнів пошкодження автомобіля після вказаної події. На підставі цього виникає сумнів у достовірності даного звіту та його об`єктивності. 
       Вважає, що позивачем не надано доказів вини відповідача у заподіянні майнової шкоди внаслідок ДТП. Неправомірність, як обов`язкова ознака бездіяльності, за яку настає відповідальність є відсутньою.
       Вказало, що сума стягнутої судом моральної шкоди є необгрунтованою та не підтвердженою жодними доказами.
       Судом не досліджувався відзив на позов, в якому вказано, що розмір витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірний з ціною позову, обсягом наданих адвокатом послуг та складністю справи. Надані документи підтверджують надання послуг на суму 4000,00 грн, проте суд стягнув 8000,00 грн. та незрозумілими є надання консультації на предмет наслідків звернення з позовом до суду на суму 400,00 грн. та збір доказів - фотографій та експертного висновку на суму 1200,00 грн які є додатком до звіту про оцінку автомобіля, вартість якого включено до позовних вимог.
       З апеляційною скаргою звернувся і відділ технічного нагляду Тернопільської міської ради, в якій просить рішення суду змінити та виключити з його мотивувальної частини висновок про те, що “Відділ нагляду Тернопільської міської ради є уповноваженою Тернопільською міською радою комунальною установою, що відповідальна за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах”.
       Апелянт зазначив, що засновником відділу технічного нагляду є Тернопільська міська рада і він створений при управлінні житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради, однак не відповідає за їх зобов`язаннями. Згідно розділу 2, 3 Положення про відділ технічного нагляду відділ створений з метою забезпечення кваліфікованого, якісного ведення технічного нагляду за ремонтом та утриманням шляхово-мостового господарства, об`єктами благоустрою та капітальним ремонтом, реконструкцією житлового фонду, здійснення контролю за забезпеченням належного рівня благоустрою; відділ вправі вимагати від підрядної організації, за виконанням якої він здійснює нагляд, виконання робіт відповідно до проектно-кошторисної документації, призупиняти виконання робіт у разі виявлення відхилень від проектно-кошторисної документації та неякісного виконання робіт, приймати від підрядників об`єм виконаних робіт з належною перевіркою відповідно до діючих державно-будівельних норм, здійснювати постійний контроль за якістю виконання робіт на об`єктах. Суд першої інстанції помилково зазначив, що в обов`язки відділу входить контроль того чи утримуються автомобільні дороги.
       Відділ не є розпорядником бюджетних коштів міста Тернополя, не є замовником підрядних робіт, а тому не має повноважень впливати на виконавця робіт в той час коли він не виконує будівельних робіт, а також втручатися у договірні відносини між замовником та виконавцем робіт. Тобто діяльність відділу технагляду ТМР не відноситься до утримання автомобільних доріг, забезпечення безпеки дорожнього руху.
       Враховуючи те, що при новому розгляді справи позивач змінив відповідача на Управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології ТМР на його думку суд не вправі був встановлювати обставини по відношенню до відділу технічного нагляду.
       У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології ТМР без задоволення.
       Вказав, що ОСОБА_1 жодним чином не змінювався предмет позову в розумінні його матеріально-правової вимоги, а також не змінювалась підстава позову - обставини, якими обґрунтовувались вимоги щодо захисту порушених прав. При поданні заяви 07.07.2020 року стороною позивача обґрунтовувалась необхідність стягнення коштів із управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології ТМР з урахуванням зауважень, викладених у постанові Верховного Суду у вказаній справі від 08.04.2020 року та залучалось в якості третьої особи ТМШРБП “Міськшляхрембуд”.
       Зважаючи на предмет регулювання договорів №5 від 15.01.2018 року та № 249 від 02.04.2018 року , що пов`язаний з ремонтом доріг (тобто виконанням робіт), як його кінцевого результату, дані договори містять ознаки договорів підряду. ОСОБА_1 як суб`єкт, захищений законом, не вправі втручатись у договірні відносини, що склались між управлінням житлово-комунального господарства, благоустрою та екології ТМР і ТМШРБП “Міськшляхрембуд”, оскільки він не є стороною договору. Неправильним є посилання скаржника на те, що відповідальність перед позивачем за заподіяння шкоди має нести підрядник ТМШРБП “Міськшляхрембуд”.
       Відповідно до положень законів “Про автомобільні дороги”, “Про дорожній рух”, Єдиних правил ремонту та утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони власники автомобільних доріг або уповноважені ними органи зобов`язані відшкодовувати витрати власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного стану автомобільних доріг.
       За порушення зобов`язань по наведених вище договорах управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології ТМР вправі застосувати регресні вимоги до підрядника. Така правова позиція узгоджується із постановами Верховного Суду у справах №569/18043/17 від 23.09.2020 року, №335/8271/16-ц від 04.09.2019 року, №192/2529/16-ц від 09.12.2019 року з посиланням на статтю 1172 ЦК України.
       Між адвокатом та ОСОБА_2 17.07.2018 року було укладено Договір про надання правничої допомоги № 27, який в пункті 4.2 передбачав надання правничої допомоги , яка зазначена в акті приймання-передачі послуг від 14.08.2018 року (4000,00 грн) та надання послуг по забезпеченню супроводу справи в суді, що підтверджується актом приймання-передачі послуг від 11.04.2019 року (4000,00 грн). Усі підтверджуючі документи долучено до матеріалів справи до проведення судових дебатів.
       У судовому засіданні представник управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології ТМР апеляційну скаргу підтримав та додатково пояснив, що місце де сталась ДТП відноситься до транспортної розв`язки вулиць Микулинецька-Будного-Об`їздна і про необхідність проведення ремонту на цій ділянці дороги управління листом повідомляло виконавця. В угоді № 249 від 02.04.2018 року про закупівлю послуг помилково було включено пункти 7.2.8 та 7.2.9, які шляхом укладення додаткової угоди від 16.04.2018 року за взаємною згодою сторін угоди були виключені з умов договору. Управління згідно Положення про свою діяльність повинно було організувати утримання та експлуатацію об`єктів комунального і шляхового-мостового господарства територіальної громади і на виконання покладених на нього обов`язків, як розпорядник коштів, укладало відповідні договори про надання послуг та за підтвердження відділом технагляду про якісне виконання робіт перераховувало кошти за надані послуги. Автомобільні дороги управлінню на баланс не передавались і договір про управління майном між Тернопільською міською радою та управлінням не укладався. Апеляційну скаргу відділу технічного нагляду визнав, оскільки в його повноваження входить здійснення технічного нагляду за ремонтом та утриманням шляхово-мостового господарства.
       Представник відділу технічного нагляду апеляційну скаргу підтримав та додатково пояснив, що відділ складав графік поточного ремонту вулиць і доріг на 2018 рік, згідно якого ремонт вулиці Микулинецька було передбачено в першу чергу та про необхідність ліквідації глибоких вибоїн на транспортній розв`язці вулиць Микулинецька-Будного-Об`їздна де сталась ДТП повідомляв листом управління житлово-комунального господарства. Про необхідність ліквідації глибоких вибоїн відділ технагляду повідомляє управління за наслідками виявлених ними обстежень та зверненнями управління патрульної поліції ДПП міста Тернополя. Проектно-кошторисна документація на ремонт глибоких вибоїн не складається.
        ОСОБА_1 вважає рішення суду законним та пояснив, що після ДТП його автомобіль евакуатором було перевезено в гараж у село Байківці і до проведення огляду експертом та визначення розміру шкоди він ним не використовувався. В той день після нього у вказану вибоїну потрапив і інший водій (автомобіль). На місце ДТП була викликана патрульна поліція, яка склала протокол огляду місця події та транспортного засобу. Після ДТП його протягом двох тижнів викликали в поліцію, надалі він змушений був звернутись за правовою допомогою, а потім до експерта оцінювача. Експертна оцінка проводилась у травні місяці тому що експерт сказав про необхідність належного повідомлення управління житлово-комунального господарства та відділу технічного нагляду щодо проведення огляду та визначення розміру шкоди і у інші дні експерт був зайнятий. Транспортний засіб оглядали у селі Байківці, викотили з гаража та робили фотографії. ДТП сталась напередодні ОСОБА_3 , коли він з сім`єю їхав до близьких родичів та погано вплинула на його настрій.. Він був позбавлений тривалий час користуватись автомобілем, відвідувати родичів на св`ята, виїзджати на обробіток земельної ділянки. 
       Представник ОСОБА_1 апеляційну скаргу управління житлово-комунального господарства не визнав, підтримав доводи зазначені у відзиві на апеляційну скаргу та додатково пояснив, що назва управління житлово-комунального господарства свідчить про те, що Тернопільська міська рада створила та уповноважила його здійснювати управління житлово-комунальним господарством та шляхово-мостовим господарством про що зазначено і у положенні. ОСОБА_1 є слабкою стороною у наявних правовідносинах і має право на відшкодування шкоди уповноваженою органом місцевого самоврядування особою.
        Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та вимог заявлених у суді першої інстанції, заслухавши пояснення учасників справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Відділу технічного нагляду Тернопільської міської ради підлягає до задоволення, а апеляційна скарга Управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради підлягає до часткового задоволення.
       Судом встановлено, що 07 квітня 2018 року ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки Ford Fiesta, номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Микулинецькій, 46 у м. Тернополі, допустив наїзд на перешкоду (вибоїну) на дорожньому покритті, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження.
       По факту дорожньо-транспортної пригоди працівниками батальйону Управління патрульної поліції у Тернопільській області складено схему місця події від 07 квітня 2018 року, акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 07 квітня 2018 року, а в подальшому - протокол про адміністративне правопорушення від 23 травня 2018 року.
       Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 липня 2018 року провадження в адміністративній справі № 607/9627/18 стосовно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про притягнення їх до адміністративної відповідальності за частиною четвертою статті 140 КУпАП закрито у зв`язку з наявністю обставин, передбачених пунктом 1 статті 247 КУпАП, тобто відсутністю в діях ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 складу адміністративного правопорушення.
       Згідно з протоколом огляду транспортного засобу від 11 травня 2018 року, складеним аварійним комісаром, оцінювачем виявлено поріз автошини переднього правого колеса, деформований диск переднього правого колеса, поріз із розривом заднього правого колеса.
       Відповідно до звіту про оцінку автомобіля марки «Ford Fiesta», номерний знак НОМЕР_1 , від 11 травня 2018 року вартість відновлювального ремонту без урахування коефіцієнта фізичного зносу складників автомобіля становить 9159,79 грн.
       Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідальним за заподіяну шкоду є управління житлово-комунального господарства ТМР та розмір заподіяної позивачу шкоди є доведеним.
        Колегія погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.
       Відповідно до частини третьої статті 14, частини першої статті 16 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху мають права на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. 
       Відповідно до статті 16 Закону України “Про автомобільні дороги” вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю, а згідно зі статтею 17 цього Закону управління функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться.
       За приписами підпунктів 1, 4 частини першої статті 21 Закону “Про автомобільні дороги” органи місцевого самоврядування, що управляють функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, відповідають за: стан вулиць і доріг міст та інших населених пунктів відповідно до діючих норм, у тому числі щодо безпеки руху транспортних засобів і пішоходів; відшкодування збитків користувачам вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, що виникли через їх незадовільний стан, у порядку, визначеному законом.
       В частині першій статті 6 Закону України “Про дорожній рух” встановлено, що до компетенції міських рад та їх виконавчих органів, районних рад та районних державних адміністрацій у сфері дорожнього руху належить, зокрема, організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів.
       Згідно із статтею 9 Закону України “Про дорожній рух” до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ним органів у сфері дорожнього руху належить: розробка програм та здійснення заходів щодо розвитку, удосконалення, ремонту та утримання у безпечному для дорожнього руху стані доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження; компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішенням судових органів; забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов; вирішення питань експлуатації автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів у надзвичайних ситуаціях; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.
       Відповідно до частини першої статті 24 Закону України “Про дорожній рух” власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.
       У пункті 11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року № 198 встановлено, що власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; вирішувати питання забезпечення експлуатації дорожніх об`єктів у надзвичайних ситуаціях, за несприятливих погодно-кліматичних умов, у разі деформації та пошкодження елементів дорожніх об`єктів, аварії на підземних комунікаціях і виникнення інших перешкод у дорожньому русі й разом із спеціалізованими службами організації дорожнього руху і за погодженням з Державтоінспекцією оперативно вносити зміни до порядку організації дорожнього руху; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів.
       Аналіз наведених норм права дає підстави стверджувати, що обов`язок із забезпечення безпечних умов руху транспортних засобів дорогами міст (селищ, сіл), утримання вулиць і доріг міст (селищ, сіл) покладений виключно на органи місцевого самоврядування або уповноважені ними органи.         
       Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
       При цьому відповідальність за завдану шкоду настає лише за наявності усіх підстав, до яких законодавець відносить наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача та вину. Відсутність хоча б одного з елементів, що становлять склад цивільного правопорушення, не дає підстав для покладення відповідальності за заподіяні збитки.
       Для виникнення в особи обов`язку з відшкодування шкоди відповідно до частини 2 статті 1172 ЦК України крім наявності загальних умов, необхідною є наявність спеціальних умов, які визначаються залежно від суб`єктивного складу відповідних відносин, зокрема наявність договору підряду та дія підрядника за завданням замовника.
       Згідно Положення про управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології ТМР управління створене Тернопільською міською радою та є її виконавчим органом. Основними завданнями управління серед іншого є організація утримання та експлуатації об`єктів комунального та шляхово-мостового господарства міста (а.с.124-126).
       Реалізуючи повноваження у сфері утримання шляхово-мостового господарства, між управлінням житлово-комунального господарства та екології Тернопільської міської ради, відділом технічного нагляду Тернопільської міської ради та Тернопільським міським шляховим ремонтно-будівельним підприємством “Міськшляхрембуд” 15 січня 2018 року, 27 лютого 2018 року, 23 березня 2018 року, 27 березня 2018 року, тобто до виникнення дорожньо-транспортної пригоди, укладалися тристоронні договори, за умовами яких управління житлово-комунального господарства та екології Тернопільської міської ради (замовник), доручало, а Тернопільське міське шляхове ремонтно-будівельне підприємство “Міськшляхрембуд” (виконавець) приймало на себе зобов`язання щодо надання послуг з поточного ремонту ліквідації глибоких вибоїн проїзної частини вулиць м. Тернополя.        Згідно з пунктом 6.3 вищевказаних договорів відповідальність за неякісне надання послуг та бездіяльність, які призвели до аварійної ситуації чи пошкоджень несе виконавець (а.с.71-79).
       02 квітня 2018 року між управлінням житлово-комунального господарства та екології ТМР (замовник) і ТМШРБП “Міськшляхрембуд” (виконавець) було укладено договір про закупівлю послуг, згідно якого виконавець зобов`язався у 2018 році надати замовникові послуги з поточного ремонту - ліквідації аварійних ділянок вулично-дорожньої мережі міста Тернополя. Сторони погодили, що замовник контролює надання послуг у строки, встановлені договором, здійснює обстеження стану вулично-дорожньої мережі та вживає заходи до підвищення рівня безпеки учасників дорожнього руху; у разі виявлення аварійно-небезпечної ділянки або руйнувань, які можуть спричинити ДПТ вживає заходів з огородження, усунення недоліків та ліквідації причин виникнення аварійної ситуації (пункти 7.2.2, 7.2.8, 7.2.9), виконавець зобов`язався забезпечити надання послуг у строки встановлені договором та виконувати всі вказівки замовника та технагляду щодо надання послуг, інформувати письмово замовника про хід виконання зобов`язань за договором, обставини, що перешкоджають їх виконанню, а також про заходи необхідні для їх усунення(7.3.1, 7.3.4, 7.3.5). У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законами та цим договором (8.1) (а.с.80-82).
       З матеріалів справи вбачається, що управління житлово-комунального господарства та екології ТМР 12.02.2018 року погодило графік ремонту вулиць і доріг міста Тернополя на 2018 рік, в якому ремонт вулиці Микулинецька передбачено в першу чергу (а.с.83-86). Відділ технічного нагляду неодноразово повідомляв управління житлово-комунального господарства та екології ТМР про необхідність термінової ліквідації глибоких вибоїн на конкретних вулицях та дорогах міста Тернополя (а.с.89-106), яке відповідно з метою попередження виникнення аварійних ситуацій та запобігання нищення транспортних засобів вимагало виконати зазначені у зверненні роботи та проінформувати про їх виконання (а.с.107-115).
       В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та представники сторін пояснили, що ДТП мала місце на транспортній розв`язці вулиць Микулинецька-Будного-Об`їздна.
       Так, у листі №196 від 02.03.2018 року відділ технічного нагляду ТМР повідомляв управління житлово-комунального господарства та екології ТМР про терміновість виконання робіт з ліквідації глибоких вибоїн вулиць та доріг міста Тернополя, в тому числі транспортної розв`язки вулиць Микулинецька-Будного-Об`їздна (а.с.92-93) та відповідно управління на виконання своїх повноважень скерувало вказаний лист начальнику ТМШРБП “Міськшляхрембуд” в якому просило виконати зазначені роботи та про проведену роботу письмово проінформувати відділ технічного нагляду та управління (а.с.109).
       Враховуючи вищенаведене колегія погоджується з висновком суду про те, що орган місцевого самоврядування поклав на управління житлово-комунального господарства та екології ТМР обов`язок організувати утримання та експлуатацію об`єктів комунального та шляхово-мостового господарства міста та що укладені між управлінням житлово-комунального господарства та екології ТМР і ТМШРБП “Міськшляхрембуд” договори містять ознаки договорів підряду.
       Відповідно до частини 2 статті 1172 ЦК України замовник відшкодовує шкоду завдану іншій стороні підрядником, якщо він діяв за завданням замовника.
       Згідно положень чинного законодавства та договору підряду відповідач зобов`язаний постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити – невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух, а тому суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про те, що управління житлово-комунального господарства та екології ТМР як замовник повинне відповідати за шкоду, заподіяну ОСОБА_1 .
       Ураховуючи наведене, доводи апеляційної скарги про те, що суд безпідставно поклав на заявника відповідальність за заподіяну позивачу шкоду, оскільки відповідальність повинен нести виконавець робіт з поточного ремонту доріг є неспроможними.
       Доводи апелянта про те, що 16.04.2018 року управління житлово-комунального господарства та екології ТМР та ТМШРБП “Міськшляхрембуд” уклали додаткову угоду № 4 до договору від 02.04.2018 року, якою виключили з умов договору пункти 7.2.8, 7.2.9 не заслуговують уваги суду, оскільки на час настання ДТП вони були чинними і між сторонами склались договірні відносини, які мають ознаки договору підряду.
       Доводи апелянта про те, що звіт про вартість відновлювального ремонту автомобіля не підтверджує причинно-наслідкового зв`язку між ДТП та встановленими пошкодженнями з тих підстав що він складений по спливу місяця після події колегія не приймає до уваги виходячи з наступного. 
       В схемі місця ДТП складеній працівниками поліції 07.04.2018 року о 13 год. 25 хв. зафіксовано місце ДТП та видимі зовнішні пошкодження транспортного засобу у вигляді прорізів двох шин правої сторони автомобіля (а.с.10). У протоколі огляду транспортного засобу оцінювачем також зафіксовано прорізи переднього і заднього правих коліс та деформацію диска переднього правого колеса, які підлягають заміні (а.с.21). За таких обставин колегія суддів вважає доведеним причинно-наслідковий зв`язок між ДТП та пошкодженнями автомобіля ОСОБА_1 .
       Твердження апелянта про те, що позивач в судовому засіданні визнавав факт використання автомобіля після ДТП до проведення оцінки майнового збитку є голослівними і не відповідають поясненням позивача в суді першої інстанції.
       Колегія суддів також погоджується з висновком суду про те, що позивачу внаслідок пошкодження транспортного засобу була завдана моральна шкода, яка полягала у душевних хвилюваннях з цього приводу, незручностях та порушенні нормальних життєвих зв`язків, звичного способу життя. Розмір відшкодування заподіяної моральної шкоди суд першої інстанції визначив вірно з урахуванням конкретних обставин справи, вимог розумності та справедливості.
        Не заслуговують уваги суду доводи апелянта про те, що суд в порушення вимог частини 4 та 5 статті 49 ЦПК України прийняв заяву представника позивача про зміну предмета та підстав позову та розглянув такі вимоги, оскільки предметом позову було відшкодування майнової та моральної шкоди, а підставою — заподіяння шкоди внаслідок наїзду на вибоїну у дорожньому покритті.
        Щодо законності рішення в частині стягнення витрат на правничу допомогу колегія зазначає наступне. 
       Судом встановлено, що 17.07.2018 року між адвокатом Іщуком К.В. та ОСОБА_2 було укладено договір про надання правничої допомоги у справі про відшкодування збитків заподіяних внаслідок ДТП. В розділі винагорода виконавця у пункті 4.2 сторони обумовили, що винагорода визначається у розмірі 8000 грн за виконання зобов`язань за договором: 4000 грн складають послуги по консультуванню (вивчення документів та оцінка правових наслідків), написання запитів, заяв , збирання доказів для звернення до суду із обґрунтованою позовною заявою, вивчення судової практики, складання та подання позовної заяви з правовою позицією позивача; 4000 грн складають послуги по забезпеченню супроводу в суді , консультування на предмет позову та подача заяв та клопотань в межах судового процесу (а.с.31-32 т.1). Надання правничої допомоги підтверджується актами приймання-передачі послуг від 14 серпня 2018 року (а.с.33 т.1) та від 11 квітня 2019 року (а.с.197) а також квитанціями про оплату (а.с.35, 199 т.1). Колегія суддів вважає, що слід зменшити на 600 грн витрати на надання правничої допомоги на збирання доказів , а саме фотографій до звіту про оцінку вартості відновлювального ремонту автомобіля, оскільки вони є додатком до звіту який був виготовлений на замовлення позивача. Решту витрати на надання правничої допомоги є доведеними складеними сторонами актами приймання-передачі послуг та матеріалами справи. 
       Щодо апеляційної скарги відділу технічного нагляду ТМР колегія вважає, що вона підлягає до задоволення з наступних підстав. 
       Згідно положення про відділ технічного нагляду Тернопільської міської ради відділ створений з метою забезпечення кваліфікованого, якісного ведення технічного нагляду за ремонтом та утриманням шляхово-мостового господарства, об`єктами благоустрою та капітальним ремонтом, реконструкцією житлового фонду, здійснення контролю за забезпеченням належного рівня благоустрою (п.2.1). Відповідно до розділу 3 Положення до повноважень відділу входить: вимагати від підрядної організації , за виконанням робіт якої відділ здійснює технічний нагляд, виконання робіт відповідно до проектно-кошторисної документації, дотримання вимог нормативних документів щодо порядку виконання і прийняття робіт, призупинення робіт у разі відхилення від проектно-кошторисної документації та неякісного виконання робіт, прийняття від підрядників об`єму виконаних робіт, здійснення постійного контролю за якістю виконаних робіт по об`єктах.
       Суд першої інстанції, вирішуючи вимоги про стягнення майнової та моральної шкоди з управління житлово-комунального господарства та екології ТМР в мотивувальній частині рішення зазначив, що “Відділ технічного нагляду Тернопільської міської ради є уповноваженою Тернопільською міською радою комунальною установою, що відповідальна за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах”.
       Колегія суддів, враховуючи повноваження відділу технічного нагляду ТМР вважає що вказаний висновок суду слід виключити з мотивувальної частини рішення суду.
       На підставі наведеного колегія суддів прийшла до переконання про те, що рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 листопада 2020 року підлягає зміні в частині стягнення судових витрат шляхом зменшення суми стягнення з 9544,80 грн до 8944,80 грн та виключення з мотивувальної частини рішення висновку про те, що Відділ технічного нагляду Тернопільської міської ради є уповноваженою Тернопільською міською радою комунальною установою, що відповідальна за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах.
       Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 390, 141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -
П О С Т А Н О В И В:
       Апеляційну скаргу Відділу технічного нагляду Тернопільської міської ради задовольнити.
       Виключити з мотивувальної частини рішення висновок про те, що Відділ технічного нагляду Тернопільської міської ради є уповноваженою Тернопільською міською радою комунальною установою, що відповідальна за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах.
       Апеляційну скаргу Управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради задовольнити частково.
       Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 листопада 2020 року в частині стягнення судових витрат змінити, зменшивши суму стягнення з 9544,80 грн до 8944,80 грн.
       В решті рішення залишити без змін.
       Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесених.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
       Повний текст постанови складено 13 травня 2021 року.

Головуючий                                                                Бершадська Г.В.

Судді:                                                                        Гірський Б.О.

                                                                               Костів О.З.