УХВАЛА
 
09 квітня 2021 року
м. Київ
справа №308/12828/19
провадження № 61-4553ск21 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши питання про прийняття до розгляду касаційної скарги Закарпатської обласної прокуратури на ухвалу Ужгородського апеляційного суду від 12 лютого 2021 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Ужгородської міської ради, третя особи: Управління державного архітектурно-будівельного контролю Ужгородської міської ради, ОСОБА_2 , про визнання права власності на нерухоме майно,
ВСТАНОВИВ:
18 березня 2021 року Закарпатська обласна прокуратура надіслала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Ужгородського апеляційного суду від 12 лютого 2021 року.
Вивчивши касаційну скаргу, суд дійшов висновку, що вона не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху, виходячи з таких підстав.
Цивільний процесуальний закон містить вимоги щодо форми та змісту касаційної скарги, за умови дотримання яких касаційна скарга може бути прийнята судом до розгляду (стаття 392 ЦПК України). 
Так відповідно до пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).
В касаційній скарзі зазначено позивача ОСОБА_1 та адресу його місця проживання, яка містить лише індекс, назву району, назву населеного пункту та номер будинку, натомість, скаржник не зазначає вулицю, на якій мешкає позивач, що може створити перешкоди для направлення судом засобами поштового зв`язку кореспонденції цій особі через неточність адреси отримувача. Аналогічна ситуація з зазначенням місця проживання третьої особи ОСОБА_2 - не зазначено вулицю, на якій розташований будинок АДРЕСА_1 . В свою чергу у суду відсутні допустимі докази на підтвердження того, що у населених пунктах, в яких знаходяться місця проживання позивача та третьої особи, відсутні вулиці.
Крім того, касаційна скарга підписана заступником керівника обласної прокуратури, проте, до касаційної скарги не додано доказів повноважень цієї особи на вчинення такого роду процесуальної дії.
Так пунктом 1.15 Регламенту регіональної прокуратури - прокуратури Закарпатської області (зі змінами, внесеними наказами прокурора Закарпатської області від 24 травня 2019 № 32, 05 липня 2019 № 53, від 05 вересня 2019 № 66), затвердженого наказом прокурора Закарпатської області 21 лютого 2019 року № 11, визначено, що прокурор області, перший заступник або заступники прокурора області відповідно до розподілу обов`язків є повноважними особами для підписання довіреностей, позовних заяв, апеляційних і касаційних скарг, а також інших процесуальних документів, у тому числі у справах, у яких регіональна прокуратура, її посадові та службові особи беруть участь як сторони або треті особи. Право подання апеляційної чи касаційної скарги на судове рішення в цивільній, адміністративній, господарській справі, як за позовами прокурора, інших осіб, так і за позовами, де органи прокуратури та їх службові особи виступають в якості відповідачів чи третіх осіб належить прокурору, який забезпечував участь у судовому розгляді справи.
Наказом керівника Закарпатської обласної прокуратури від 22 березня 2021 року №42 «Про розподіл обов`язків між керівництвом Закарпатської обласної прокуратури» заступника керівника обласної прокуратури Ломакіну- Невідому О. А. , яка підписала цю касаційну скаргу, призначено відповідальною, зокрема, за стан організації роботи з питань відділу представництва  інтересів держави в суді.
Разом з тим, відповідно до вимог статті 4 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 01 січня 2021 року №1697-VIIорганізація та діяльність прокуратури України, статус прокурорів визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Законом України «Про прокуратуру» від 01 січня 2021 року №1697-VIIне передбачено можливості керівника регіональної прокуратури делегувати повноваження щодо представництва регіональної прокуратури у взаємовідносинах з органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, особами, підприємствами, установами та організаціями, окрім випадків, передбачених частиною третьою статті 11 цього закону.
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про прокуратуру» у разі відсутності керівника обласної прокуратури його повноваження здійснює перший заступник керівника обласної прокуратури, а в разі його відсутності - один із заступників керівника обласної прокуратури.
За таких підстав лише наявність відповідних повноважень заступника керівника прокуратури у Регламенті не є самостійною підставою для підписання касаційної скарги від імені регіональної прокуратури, оскільки суперечить вимогам статті 11 Закону України «Про прокуратуру», якою визначене коло повноважень керівника регіональної прокуратури.
Такий висновок відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 25 вересня 2019 року у справі №819/198/17, в постанові від 27 травня 2020 року у справі №819/478/17, від яких на час подання касаційної скарги Верховний Суд не відступив.
За таких підстав касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду, оскільки скаржником не виконані в повній мірі вимоги статті 392 ЦПК України щодо оформлення касаційної скарги.
Касаційна скарга подана поза межами строку касаційного оскарження. 
Так в касаційній скарзі Закарпатська обласна прокуратура порушує питання про поновлення строку, в обґрунтування якого посилається на те, що копію оскаржуваної ухвали отримала 25 лютого 2021 року, на підтвердження чого надає копію супровідного листа зі штампом про реєстрацію вхідної кореспонденції Ужгородською місцевою прокуратурою Закарпатської області 25 лютого 2021 року за номером 1605.
Проте, такі доводи щодо поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження не можна визнати поважними, так як відсутні докази того, що суд апеляційної інстанції не виконав вимоги статті 272 ЦПК України, адже скаржником не надано, наприклад, копії конверту, в якому було отримано копії оскаржуваної ухвали, зі штрихкодовим ідентифікатором, за номером якого за допомогою електронного сервісу АТ «Укрпошта» можливо ідентифікувати дату отримання копії оскаржуваної ухвали скаржником. Штамп реєстрації вхідної кореспонденції не є достатнім доказом дати отримання копії судового рішення, а лише підтверджує факт реєстрації вхідної кореспонденції державним органом.
Обов`язок подати касаційну скаргу у передбачений статтею 390 ЦПК України строк покладено саме на учасника справи, а отримання судового рішення пізніше може свідчити про штучне збільшення строку для оскарження.
У рішенні від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони в розумні інтервали мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.
Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).
Через особливості розгляду касаційної скарги на стадії її прийняття до розгляду суд касаційної інстанції позбавлений можливості перевірити дані про направлення судом апеляційної інстанції копії оскаржуваної ухвали скаржнику засобами поштового зв`язку, оскільки матеріали справи надходять до суду лише після відкриття касаційного провадження у справі.
З урахуванням вищенаведеного касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду та підлягає залишенню без руху з наданням строку на усунення вищевказаних недоліків.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ :
Касаційну скаргу Закарпатської обласної прокуратури на ухвалу Ужгородського апеляційного суду від 12 лютого 2021 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали до касаційної скарги застосовуються наслідки, передбачені цивільним процесуальним законодавством.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                             А. А. Калараш