ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/2366/20  Номер провадження 22-ц/814/1006/21	Головуючий у 1-й інстанції Путря О. Г.  Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2021 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Головуючого судді: Абрамова П.С.,
Суддів: Кривчун Т.О., Чумак О.В.
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Полтаві апеляційну  скаргу ОСОБА_1  на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 09 лютого 2021 року ,  ухваленого суддею Путря О.Г.
в цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Обслуговуюча компанія Житлово-комунальний комбінат» Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції;
У вересні 2020 року Комунальне підприємство «Обслуговуюча компанія Житлово-комунальний комбінат Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області» звернулися з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. В ході судового розгляду справи свої позовні вимоги уточнили, прохаючи стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 16951, 02 грн.; інфляційні витрати в розмірі 1277, 02 грн. та 3% річних в розмірі 820,82 грн.
( а.с. 2-5 , 117-118)
Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 09.02.2021 року позовні вимоги Комунального підприємства «Обслуговуюча компанія Житлово-комунальний комбінат Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області» задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 16951,02 грн, інфляційні витрати в розмірі 1277,02 та 3% річних в розмірі 820,82, а всього 19048,86 грн та судовий збір в розмірі 2102 грн.
короткого змісту вимог апеляційної скарги;
В  апеляційній скарзі ОСОБА_1 прохає скасувати рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 09.02.2021 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог та стягнути з Комунального підприємства «Обслуговуюча компанія Житлово-комунальний комбінат Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області» на його користь суму сплаченого судового збору за апеляційне оскарження у розмірі 3253 грн.
узагальнених доводів особи, яка подала апеляційну скаргу;
У скарзі зазначає, що не погоджується з рішенням суду першої інстанції, вважає його незаконним та необґрунтованим, прийнятим з недоведеністю обстави, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими.
Вказує, що матеріали справи не містять належних, достовірних, допустимих і достатніх доказів, які б давали правові підстави для задоволення позовних вимог позивача. 
Вважає, що докази подані позивачем є неналежним чином завіреними.
Зазначає, що ним наголошувалося на тому, що в матеріалах справи не міститься доказів, відповідно до яких посадова особа Щербанівської сільської ради має право виготовлення, засвідчення та видання копій документів, виготовлених в цій юридичній особі.
Крім цього, вказує, що посилаючись на наданий Позивачем розрахунок заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги, ним зазначалося про відсутність можливості встановити розмір такої заборгованості, так як вказаний розрахунок не містить інформації про такі показники, діючі тарифів на послуги теплопостачання у відповідні розрахункові періоди, розміру площі квартири АДРЕСА_1 .
Звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів про факт встановлення чи відсутності засобу обліку в житловому будинку; матеріали справи не містять доказів про періодичні (щомісячні) показники теплової енергії (в разі встановлення засобу обліку в житловому будинку); матеріали справи не містять показника площі; матеріали справи не містять процентного співвідношення площі; вказані обставини справи мають значення для справи і без їх встановлення неможливо встановити розмір заборгованості за житлово-комунальні послуги. Вважає, що судом неправомірно визнано дані обставини встановленими.
При розгляді справи місцевий суд належним чином його доводи не спростував. 
узагальнених доводів та заперечень інших учасників справи;
У відзиві на апеляційну скаргу Комунальне підприємство « Обслуговуюча компанія Житлово комунальний комбінат Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області » , просять рішення Полтавського районного суду від 09.02.2021 року залишити без змін , вказують , що рішення місцевого суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, надані ними докази щодо наявності боргу є належними та засвідчені у відповідності з вимогами ст. 95 ЦПК України . 
У відповіді на відзив ОСОБА_1 зазначив, що в його апеляційній скарзі містяться детальні доводи щодо неналежності доказів та розкрито порушення , які були допущені місцевим судом . Зазначив, що позивачем не пропонувалася йому укласти письмовий договір щодо користування комунальними послугами та просив при вирішенні спору застосувати правову позицію висловлену в постанові Верховного суду України від 10.10.2012 року у справі № 6-110цс 12.
встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин; доводів, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції; мотивів прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу;
Місцевим судом встановлено , що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає в АДРЕСА_2 та є споживачем комунальних послуг , які надаються Комунальним підприємством « Обслуговуюча компанія Житлово комунальний комбінат Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області».
Договір про надання Житлово комунальних послуг між сторонами не укладався, але житлово-комунальні послуги відповідачу надавалась, тобто між сторонами наявні фактичні договірні відносини.
В період з 03.09.2017  року    по 01.08.2020 року відповідач належним чином свого обов`язку щодо оплати наданих комунальних послуг не здійснював, в зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 16951 грн. 02 коп.
Також за цей період у відповідності з вимогами ст. 625 ЦК України було нараховано 3% річних в розмірі 820 грн. 82 коп. та інфляційній витрати , розмір яких складає 1277 грн. 02 коп. 
Оскільки відповідач покладені на нього, як на споживача, обов`язки належним чином не виконував, житлово-комунальні послуги не сплачував, суд першої інстанції дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги та нараховані у відповідності із вимогами ст. 625 ЦК України 3% річних та інфляційній втрати.
Апеляційний суд вважає, що висновки місцевого суду не в повній мірі відповідають вимогам матеріального та процесуального права. 
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).
За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 901 ЦК України)
Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.
Згідно із статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
Пунктом першим частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Із зазначених положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» випливає, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово комунальних послуг боржник несе відповідальність, передбачену частиною другою статті 625 ЦК України.

Частиною 2 ст.625ЦК України передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Аналогічні правові позиції застосовані у постановах Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі №6-2951цс15., постановах Верховного Суду від 15 березня 2018 року справа № 401/710/15-ц, від 02 квітня 2020 року у справі № 757/29813/17-ц . від 29 липня 2020 року у справі № 755/2256/17 та інших постановах.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 проживає в кв. АДРЕСА_3 .
( а. с. 25, 32) 
Житлово комунальні послуги надавалися позивачем у справі Комунальним підприємством « Обслуговуюча компанія житлово комунальний комбінат Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області» у відповідності із статутом підприємств та на підставі  тарифів, які  затверджувалися  рішеннями  Щербанівської сільської ради  Полтавського району  Полтавської області від 25.01.2011 року , 09.08.2016 року, 29 січня 2018 року , 17 квітня 2018 року , 25 жовтня 2019 року .
( а .с. 4-10, 27,28,43-58, 76-87).
У відповідності з даними тарифами позивачем щомісячно нараховувалася оплата за квартиру ( квартирна плата) та плата за опалення будинку.
З вересня 2017 року відповідач належні до сплати комунальні послуги у вигляді квартирної плати та оплати за послуги теплопостачання не здійснював. 
Встановивши вказані обставини місцевий суд зробив правильний висновок про обов`язок відповідача сплачувати вартість наданих йому фактично комунальних послуг.
        ОСОБА_1 жодним доказом не спростовує наявність його заборгованості за житлово-комунальні послуги, не надає доказів щодо вжиття заходів для її погашення.
Разом з тим висновки місцевого суду в частині визначення розміру заборгованості за надані комунальні послуги суперечить вимогам матеріального та процесуального права. 
Щодо правильності нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги згідно з існуючими тарифами.
Під час розгляду справ  про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги визначальним є встановлення факту надання обслуговуючою організацією (позивачем) житлово-комунальних послуг особам, які є їх споживачами (відповідачу, відповідачам), та правильність нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги згідно з існуючими тарифами.
       Законом України « Про житлово комунальні послуги» , « Про теплопостачання» та у відповідності з вимогами постанов КМУ № 630 від 21 липня 2005 року про затвердження « Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» визначено порядок нарахування плати за послуги з теплопостачання « визначено правові засади формування тари фів та порядок наразхування плати за надані послуги. 
У відповідності з вимогами ст. 12,76,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.  Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
       З поданого позивачем розрахунку вбачається, що з вересня 2017 року розмір квартирної плати становив 33 грн. 74 коп, з травня 2018 року 109 грн. 44 коп. 
Оплата за теплопостачання становить у жовтні 2017 року 452 грн. 35 коп., у листопаді 2017 року 1116 грн. 29 коп. , у грудні 2017 року 1137 грн.72 коп. у січні 2018 року 1330 грн. 15 коп., у лютому 2018 року 1310 грн. 54 коп., у березні 2018 року 1353грн. 86 коп. у квітні 2018 року 66 грн. 12 коп. у листопаді 2018 рорку 1087 грн. 10 коп. у грудні 2018 року 1341 грн. 1 коп., у січні 2019 року 1761 грн. 07 коп. у лютому 2019 року 1395 грн. 82 коп. у березні 2019 року 1274 грн. 52 коп. у квітні 2019 року 97 грн. 58 коп.
За період із 03.09.2017 р. по 01.08.2020 року утворилася заборгованість в розмірі 16951,02 грн. ( а. с.12-15 , 120- 123)
На зазначену суму боргу було проведено нарахування індексу інфляції та 3% річних.
За період з 01.09.2017 року по 01.06.2020 року 3 % річних становлять 820,82 грн., інфляційні втрати становлять 1277,02 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості проведеним за кожним щомісячним нарахуванням. ( а. с. 16-22 , 93 - 104). 
Відповідачем у справі до суду було надано відзив , в якому відповідач заперечив ці розрахунки , зазначивши, що вони не є належними та не дають моживості превірити правильність нарахування йому житово комунальних послуг . оскільки не містять даних про розмір площі на яку нараховуються комуналньі послуги. 
Належним чинмо місцевий суд уваги на ці доводи не звернув , та в судовому рішенні не навів аргументів на їх спростування .
У відповідності з вимогами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
2. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
3. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Оцінюючи надані позивачем у справі розрахунки заборгованості апеляційний суд вважає, що вони не є належними, допустимими та достатніми.в розумінні ст. 77-80 ЦПК України.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. 
У відповідності з рішеннями виконавчого комітету Щербанівської сільскої ради ( які наявні в матеріалах справи, а.с. 51-58) послуги з утримання будинків , споруд та прибудинкових територій та тарифи на послуги з тепопостачання обраховується виходячи з вартості послуги за 1 кв. м. Цими ж рішеннями визначено структуру плати на утрмиання будинку та вартості теплопостачання.
В матеріалах справи відсутні належні розрахунки , які б давали можливість встановити обгрунтованість позовних вимог в частині правильності нарахування квартирної плати та плати за послуги з теплопостачання.
Надані позивачем відомості нарахування та оплати ОСОБА_1 квартплати та плати за опалення не  є належними   рахунками на оплату комунальних послуг та не дають можливості встановити правильність нарахування квартирної плати та плати за послуги теплопостачання. 
Зокрема позивач повинен був надати детальні  розрахунки нарахування як квартирної плати, так і плати за послуги з тепопостачання, із зазначенням розмірів площі квартири та площі загальних місць на яку нараховувалася плата. 
На стадії апеляційного розгляду , у відповідності з положеннями ч.3 ст. 367 ЦПК України дослідити нові докази у справі неможливо . 
Та обставина, що відповідачем не надавася технічний паспорт на квартиру не спростовує обовязку позивача надати розрахунок площі, на яку нараховувалася плата виходячи з даних , які є в їх наявності. 
За таких обставин , враховуючи неможливість встановити правильність нарахування квартирної плати, та плати за опалення , рішення місцевого суду в цій частині підлягає скасуванню.
Вимоги про стягнення сум передбачених ст. 625 ЦК України є похідними від вимог про стягнення основної суми заборованості.
Апеляцйний суд зазначає, що методика обрахування 3 % річних та та індексу інфляції позивачем застосована правильно. 
Щодо доводів про неналежність поданих доказів 
У відповідності з вимогами ст. 95  ЦПК  України Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.  Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.
Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом.
Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.
Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.
Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
Доводи апеляційної скарги про те, що подані поивачем докази   не відповідають   правилам  засвідчення документів, які визначені національним стандартом України « Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаціно – розпорядчої документації . Вимоги до формлення документів ДСТУ 4163-20032 завердженим наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 року № 55, Правил організації діловодства та арїхівного зберігаання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах в установах і організаціях, затверджених наказом міністерства юстиції України від 18 червня 2015 року № 1000/5, та Типовій інструкції з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 2018 року № 55 свого підвтердження не знайшли . 
Як вбачається з матеріалів справи позивачем у  справі були подані належним чином засвідчені печаткою підприємства з відміткою про те , що це копії документів : рішення сільської ради , якими було визначен тарифи за надання житлово комунальних послуг, та засвідчені виписки з особового рахунку відповідача про наявні в нього заборгованість за оплату житлово комунальних послуг та проведені позивачем розрахунки зазначеної заборгованості. 
Доводи апеляційної скарги в зазначеній частині свого підтвердження не знайшли. 
висновків за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;
       У відповідності з вимогами ч .1 ст. 376 ЦПК України Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 
1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
       Враховуючи , зазначені вище порушення норм матеріального та процесуального права, рішення місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в зв`язку з ненаданням належних та допустимих доказів на підтвердження правильності обрахування заборгованості за надані комунальні послуги. . 
За апеляційне оскарження відповідачем сплачено судовий збір в розмірі 3153 грн., який у відповідності з вимогами ч.1 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню на його користь.
Керуючись п.2 ч.1 ст. 374 , п.3,4 ч.1 ст. 376 , ст. 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 –задовольнити..
Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 09 лютого 2021 року скасувати.
В задоволенні позовних вимог Комунального підприємства «Обслуговуюча компанія Житлово-комунальний комбінат» Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області» відмовити.
Стягнути з Комунального підприємства «Обслуговуюча компанія Житлово-комунальний комбінат» Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір за апеляційне оскарження рішення суду в розмірі 3153 грн. 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.
У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя                                                П.С. Абрамов

Судді                                                                Т.О. Кривчун

                                                                       О.В. Чумак