УХВАЛА

19 квітня 2021 року 
Київ
справа №640/5485/20
адміністративне провадження №К/9901/11745/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,
суддів - Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу Апарату Верховної Ради України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 жовтня 2020 року  та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2021 року у справі №640/5485/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Апарату Верховної Ради України про визнання протиправною бездіяльності, стягнення грошової компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,   

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому, із врахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просила:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористану відпустку за період роботи з 28 листопада 2014 року до 29 серпня 2019 року;

-      стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористану відпустку у сумі: 273   360,60 грн;

-            зобов`язати відповідача виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 жовтня 2020 року, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2021 року, адміністративний позов задоволено:

- визнано протиправною бездіяльність Апарату Верховної Ради України, яка полягає у не нарахуванні та не виплаті при звільненні ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористану відпустку за період роботи з 28 листопада 2014 року до 29 серпня 2019 року (142,5 календарних днів);

- стягнуто з Апарату Верховної Ради України на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористану відпустку за період роботи з 28 листопада 2014 року до 29 серпня 2019 року (142,5 календарних днів) у розмірі: 273 360, 60 грн, а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (за період з 29 серпня 2019 року до 26 жовтня 2020 року - 291 день) у розмірі: 625   294 грн 98 коп, а всього: 898   655 грн 58 коп.

Не погоджуючись із цими судовими рішеннями, Апарат Верховної Ради України звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - "КАС України"), надіславши її засобами поштового зв`язку 1 квітня 2021 року.

У своїй касаційній скарзі скаржник просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 жовтня 2020 року  та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2021 року у справі №640/5485/20 й ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову. Також скаржник просить поновити строк касаційного оскарження.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону Верховний Суд вважає за потрібне залишити її без руху.

Згідно статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Постанова Шостого апеляційного адміністративного суду була прийнята 23 лютого 2021 року, повний текст цього рішення складений у цей же день. Разом з тим, скаржник направив касаційну скаргу 1 квітня 2021 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

Скаржник, як на підставу для поновлення цього процесуального строку вказує, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції було ним отримано 2 березня 2020 року, в підтвердження чого надає копію супровідного листа суду апеляційної інстанції з внутрішнім штампом про його отримання.

Однак цей доказ свідчить лише про реєстрацію отриманої постанови Шостого апеляційного адміністративного суду в Апараті Верховної Ради України і аж ніяк не свідчить про дату фактичного його отримання.

Жодних інших належних і допустимих доказів на підтвердження отримання оскаржуваного судового рішення апеляційного суду 2 березня 2021 року скаржник не надав.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судових рішень у касаційному порядку в строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин. Тобто, скаржник повинен надати Верховному Суду докази направлення судом апеляційної інстанції оскаржуваної постанови (копію конверту суду апеляційної інстанції із штрих-кодовим ідентифікатором тощо).

За таких обставин, Верховний Суд вважає неповажними наведені скаржником підстави пропуску строку на касаційне оскарження та пропонує   надати відповідні докази,   які б підтверджували зазначені у клопотанні підстави поновлення строку касаційного оскарження.

Відповідно до частини третьої   статті 332 КАС України, касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених   статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. 

Крім того, протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків, вказати підстави для поновлення строку та надати відповідні докази.

Керуючись статтями 169, 248, 328, 330, 332 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави пропуску строку Апаратом Верховної Ради України на касаційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 жовтня 2020 року  та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2021 року у справі №640/5485/20.

Касаційну скаргу  Апарату Верховної Ради України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 жовтня 2020 року  та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2021 року у справі №640/5485/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Апарату Верховної Ради України про визнання протиправною бездіяльності, стягнення грошової компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні залишити без руху.

Надати особі, яка подала касаційну скаргу, строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................
Н.М.          Мартинюк
А.В.          Жук
Ж.М.          Мельник-Томенко,
Судді Верховного Суду