Справа № 127/27218/20 
Провадження № 33/801/275/2021
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Павлюк О. О.
Доповідач: Панасюк О. С.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 квітня 2021 року                                                                               м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Панасюка О. С., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 19 лютого 2021 року про його притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Постановою судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 19 лютого 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн 00 к. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за те, що 22 листопада 2020 року о 02 год 05 хв в м. Вінниці по вул. Генерала Арабея, 11, він керував автомобілем «BMW 525», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення вимови та координації рухів). Від огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на місці зупинки в присутності двох свідків.
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на цю постанову, у якій, посилаючись на неправильне застосування суддею суду першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, недоведеність обставин, які суддя вважав встановленими, просив скасувати постанову судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 19 лютого 2021 року, а провадження у справі закрити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що всупереч приписам статей 7, 268, 271, 277-2 КУпАП суддя суду першої інстанції розглянув справу без його та його захисника участі. Вказував, що на місці зупинки працівники поліції не пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Кім того, суд порушив його право на захист, відмовивши у задоволенні клопотання про виклик свідків та відеозапису з нагрудної камери поліцейського.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на таке.
Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Згідно з пунктом 2.5. Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Адміністративній відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП підлягають, зокрема, водії, які відмовились пройти огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у встановленому законом порядку, а тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, стягнення застосував відповідно до санкції частини першої статті 130 КУпАП. 
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 364156 від 22 листопада 2020 року, 22 листопада 2020 року о 02 год 05 хв в м. Вінниці по вул. Генерала Арабея, 11, ОСОБА_1 керував автомобілем «BMW 525», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення вимови та координації рухів). Від огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на місці зупинки в присутності двох свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 .
Як видно з розписки ОСОБА_4 про зобов`язання доставити автомобіль «BMW 525», державний номерний знак НОМЕР_1 , до місця стоянки на території автозаправної станції, ОСОБА_1 був відсторонений від керування згідно з приписами статті 266 КУпАП України (а. с. 7).
На аркуші справи 4 міститься направлення його на огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в Комунальне підприємство «Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія»», а на аркуші справи 6 - письмові пояснення зазначених у протоколі свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 .
Жодних доказів на спростування обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не надав. 
Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на участь в судовому засіданні, з огляду на таке.
Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до частини першої статті 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
Як видно з матеріалів справи вона тричі призначалась до розгляду суддею суду першої інстанції: 23 грудня 2020 року, 22 січня 2021 року та 19 лютого 2021 року, а тому з урахуванням встановлених статтями 38 та 277 КУпАП строків накладення адміністративного стягнення та розгляду справи, а також зважаючи на те, що ОСОБА_1 не навів поважних, тобто таких, які об`єктивно унеможливлювали його особисте або його захисника з`явлення до суду першої інстанції, причин, суддя суду першої інстанції не мав підстав вчетверте відкладати розгляд справи.
Втретє поспіль не з`явлення ОСОБА_1 та його захисника Бабошина А. С. в судове засідання суду першої інстанції є безумовним свідченням невиправданого затягування судового розгляду.
Так само суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про виклик свідків та витребування відеозапису із нагрудної камери поліцейського, оскільки заявлене воно було за п`ять днів до закінчення встановленого статтею 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення і, відповідно, фізично виконане до цього часу бути не могло, об`єктивних причин неможливості заявити таке клопотання впродовж розгляду справи судом з 04 грудня 2020 року ОСОБА_1 не навів. 
Отже, суд першої інстанції належним чином оцінив усі докази у справі в їх сукупності і дійшов правильного висновку, визнавши заперечення ОСОБА_1 винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення позицією його правомірного захисту.
Крім того, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Оскільки суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, надавши, зокрема належну правову оцінку обставинам справи, то апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не є істотними і підстав для скасування чи зміни постанови судді суду першої інстанції немає.
Керуючись статтею 294 КУпАП апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 19 лютого 2021 року - без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                О. С. Панасюк