УХВАЛА

23 червня 2021 року 
м. Київ
справа № 280/6950/20
адміністративне провадження № К/9901/20683/21
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Радишевської   О.Р., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2021 року в справі №280/6950/20 за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича, за участю третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», - про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування постанов, зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича (далі - приватний виконавець Клименко Р.В.), за участю третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», у якому просила: 
-  визнати протиправними дії щодо відкриття та ведення виконавчого провадження №63086644, унесення відомостей про позивача до Єдиного реєстру боржників, та прийняті ним постанови: про відкриття виконавчого провадження від 21 вересня 2020   року; про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 21 вересня 2020   року; про стягнення з боржника основної винагороди від 21 вересня 2020 року; 
-  визнати протиправними та скасувати постанови приватного виконавця             Клименка Р.В., прийняті 21 вересня 2020 року у виконавчому провадженні №63086644: про відкриття виконавчого провадження; про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження; про стягнення з боржника основної винагороди; 
- виключити відомості про позивача як боржника у виконавчому провадженні №63086644 з Єдиного реєстру боржників.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04 листопада 2020 року позов задоволено частково: 
- визнано протиправними та скасовано постанови, прийняті 21 вересня 2020            року приватним виконавцем Клименком Р. В. у виконавчому провадженні №63086644: про відкриття виконавчого провадження; про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження;   про стягнення з боржника основної винагороди;
- зобов`язано приватного виконавця Клименка Р. В. виключити з Єдиного реєстру боржників відомості про ОСОБА_1 як боржника у виконавчому провадженні №63086644;
-  у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 листопада 2020 року скасовано, ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.
Ухвалою Верховного Суду від 19 квітня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2021 року повернуто особі, яка її подала.
Ухвалою Верховного Суду від 18 травня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2021 року повернуто особі, яка її подала.
01 червня 2021 року до Верховного Суду втретє надіслано касаційну скаргу    ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від                  09 лютого 2021 року.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, Суд дійшов висновку про необхідність її повернення з таких підстав.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII.
Відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених   статтями 280,   281,   287,   288   цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.
Статтями 280, 281, 287, 288 КАС України передбачено особливості провадження у справах за адміністративними позовами органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування про встановлення обмеження щодо реалізації права на свободу мирних зібрань; особливості провадження у справах за адміністративними позовами про усунення перешкод та заборону втручання у здійснення права на свободу мирних зібрань; особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця; особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу примусового повернення чи примусового видворення іноземців або осіб без громадянства за межі території України.
З матеріалів касаційної скарги встановлено, що в цій справі спір виник у правовідносинах з приводу дій та рішень приватного виконавця.
За такого правового регулювання та обставин справи оскарження рішень судів попередніх інстанцій в касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.
Такими чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у вказаній категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення, ухваленого за наслідком касаційного провадження, судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами. 
У касаційній скарзі скаржниця посилається на те, що касаційна скарга подається з підстав, передбачених пунктами третім та четвертим частини четвертої   статті 328 КАС України. 
Водночас скаржниця лише процитувала положення статей 2,   6,   9,   90,   242,   306,   308,   322,   328, 353 КАС України та не зазначила у чому саме розгляд цієї скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики. Не указано також норму права, яку неправильно застосовано судом і у чому саме полягає її неправильне застосування судом апеляційної інстанції.
Доводи скаржниці зводяться до тлумачення норм матеріального права, переоцінки доказів та неповного з`ясування обставин справи судом апеляційної інстанції, що виключає можливість їх перегляду з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.
Відповідно до частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, зокрема, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.
Частиною першою статті 341 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення, зокрема, в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Ураховуючи те, що скаржницею не обґрунтовано передбачених цим Кодексом підстав для оскарження судового рішення у касаційному порядку, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.
За таких обставин клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення не підлягає вирішенню.
Керуючись статтями  248, 328, 334, 341, 332, 341 КАС України,  Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2021 року в справі №280/6950/20 повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя:                                                                                    О.Р. Радишевська