ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2021 року	Львів	Справа № 300/2099/20 пров. № А/857/3896/21	

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді:                                        Улицького В.З.
суддів:                                                            Запотічного І.І., Шавеля Р.М.
при секретарі судового засідання:                 Волошин М.М.
представника відповідача:                             Лаврука    В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства “Коломийська центральна районна лікарня” Коломийської районної ради на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.11.2020 року (рішення ухвалене о 16:06 хв. у м. Івано-Франківську судом у складі головуючого судді Боршовського Т.І., повне судове рішення складено 07.12.2020) у справі за позовом Комунального некомерційного підприємства “Коломийська центральна районна лікарня” Коломийської районної ради до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Коломийська районна рада та Коломийська районна державна адміністрація про визнання протиправним та скасування  рішення,-

                                             ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2020 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення Коломийського управління ГУ ДПС в Івано-Франківській області № 0079275233 від 21.12.2019 про застосування до позивача штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (перерахування) єдиного внеску в сумі 2699328,27 грн.
Позивач позовні вимоги мотивував тим, що контролюючий орган не врахував відсутність вини Комунального некомерційного підприємства “Коломийська центральна районна лікарня” Коломийської районної ради у вчиненні правопорушення, оскільки позивач вчиняв всі залежні від нього дії щодо своєчасного та в повному обсязі сплати єдиного внеску. Зазначив, що фінансування Комунального некомерційного підприємства “Коломийська центральна районна лікарня” Коломийської районної ради здійснюється за рахунок субвенцій із Державного бюджету України, головним розпорядником коштів є Коломийська районна державна адміністрація. Таким чином, сплата єдиного соціального внеску позивачем проводиться щомісячно в терміни поступлення медичної субвенції на казначейські рахунки. За відсутності коштів на рахунках Комунального некомерційного підприємства “Коломийська центральна районна лікарня” Коломийської районної ради виникла недоїмка з єдиного внеску. За вказаних обставин, несвоєчасне перерахування єдиного соціального внеску за період з 21.09.2018 до 16.12.2019 без будь-яких умисних дій позивача, виключно через те, що кошти з Державного бюджету України надійшли до районного бюджету із запізненням. При цьому, представник позивача звернув увагу на відсутність фактів виплати підприємством заробітної плати працівникам без одночасного перерахування єдиного внеску, а тому кошти з єдиного внеску Комунальне некомерційне підприємство “Коломийська центральна районна лікарня” Коломийської районної ради перераховувало та виплачувало згідно з частиною 8 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», під час кожної виплати заробітної плати. Просив позов задоволити.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.11.2020 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.
Рішення суду першої інстанції оскаржило Комунальне некомерційне підприємство “Коломийська центральна районна лікарня” Коломийської районної ради. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задоволити.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задоволити з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Судом першої інстанції встановлено, що Комунальне некомерційне підприємство “Коломийська центральна районна лікарня” Коломийської районної ради відповідно до статуту є закладом охорони здоров`я – комунальним унітарним некомерційним підприємством, що надає послуги вторинної/спеціалізованої медичної допомоги населенню Коломийського району та міста Коломиї та громадянам інших населених пантів, згідно з укладеними юридичними чи особистими договорами на медичне обслуговування. Засновником, власником позивача є Коломийська районна рада. Представником власника є Уповноважений орган управління, визначений рішенням власника – Коломийська районна державна адміністрація, в межах делегованих повноважень. Комунальне некомерційне підприємство “Коломийська центральна районна лікарня” Коломийської районної ради здійснює господарську некомерційну діяльність, спрямовану на досягнення соціальних та інших результатів без мети одержання прибутку.
Коломийське управління ГУ ДПС в Івано-Франківській області 21.12.2019 року  прийняло рішення за № 0079275233 про застосування до позивача штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (перерахування) єдиного внеску за період з 21.09.2018 до 16.12.2019 в сумі 2699328,27 грн., з яких штраф у розмірі 2542827,21 грн. та пеня в розмірі 156501,06 грн., на підставі частини 10 та пункту 2 частини 11 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове  державне соціальне страхування.
У відповідності до ч. ч. 5. 6 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних кош тів для його зарахування.
Єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку (ч. 7 ст. 9 вказаного Закону).
Згідно абзацу 1 та 2 ч. 8 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне          соціальне          страхування"          встановлено,          що          платники
єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4. 5 та 5-1 частини першої етапі 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.
При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якою) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.
Відповідно до п.1 ч. 10 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" днем сплати єдиного внеску вважається у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.
Єдиний внесок, у відповідності до ч. 12 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.
За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов`язаннями із сплати єдиного внеску зобов`язань із сплати податків, інших обов`язкових платежів, передбачених законом, або зобов`язань перед іншими кредиторами зобов`язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов`язаннями, крім зобов`язань з виплати заробітної плати (доходу).
Згідно ч. 10 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0.1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.
Відповідно до п.2 ч.11 ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.
Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", який є спеціальним, покладає на позивача, як платника єдиного соціального внеску, безумовний, пріоритетний (частина 12 статті 9) обов`язок зі сплати єдиного соціального внеску шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів (частина 5 статті 9) з його банківського рахунку.
Відповідальність за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску встановлена статтею 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
Зокрема, п.2 ч.11 ст.25 Закону передбачено, шо орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплачу (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.
Частиною 10 статті 25 Закону передбачено, що на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0.1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.
Відповідно до п.6 ч.1 сі.1 Закону недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.
Відповідно до п.п. 14.1.265 п. 14.1 ст. 14 ПК України штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Згідно п. 109.1 ст.109 ПК України правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платника податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або не належного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Тобто, правопорушенням, за яке на платника податків може бути накладено штрафні санкції, є винне діяння такого платника податків. Штрафні санкції є мірою відповідальності страхувальника за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов`язків зі сплати єдиного внеску. Така відповідальність обумовлена винними діями або бездіяльністю.
Відтак для визначення правомірності застосування до позивача означених заходів впливу оцінці підлягає поведінка страхувальника на предмет спрямованості його дій в частині дотримання норм Законе України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що своєчасність сплати позивачем єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, в той час, як рішення Коломийського управління ГУ ДПС в Івано-Франківській № 0079275233 від 21.12.2019 р. не містить аналізу щодо строків сплати позивачем відповідних грошових зобов`язань, а тому висновки в частині порушення позивачем строків сплати ЄСВ є необґрунтованими та спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи.
Також, підтверджуються доводи КНП «Коломийська ЦРЛ» Коломийської міської ради щодо того, що несвоєчасна сплата єдиного внеску відбулася за відсутності у цьому вини позивача, а саме у зв`язку з наступним, з тим. що кошти на виплату заробітної плази її працівникам на вересень-грудень 2018 року та січень-грудень 2019 року знаходилися на розподільчих рахунках Коломийської РДА.
Відтак КНП «Коломийська ЦРЛ» КРР вчиняла всі залежні від неї дії щодо своєчасного та в повному обсязі сплати єдиного внеску, тобто вчиняла дії. спрямовані на належне виконання покладених на неї чинним податковим законодавством обов`язків, у зв`язку з чим застосування до позивача штрафу є таким, що прийнято без врахуванням всіх обставин, що стосуються спірних правовідносин.
Згідно з ч. 12 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стан)- платника. Жодних обставин, які можуть слугувати підставами для відстрочення сплати єдиного внеску або звільнення платника від нарахування штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску, чинним законодавством не передбачено.
Системний аналіз норм Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" свідчить про те. що обов`язок сплати єдиного внеску покладається на його платника одночасно з обов`язком виплати заробітної плати працівникам такого платника. Однак, норми закону встановлюючи пріоритетність виконання зобов`язань по сплаті єдиного внеску перед зобов`язаннями зі сплати податків, інших обов`язкових платежів, не визначили такої пріоритетності над виплатами заробітної плати працівникам платника єдиного внеску.
В період, за який відповідачем застосовано штраф і нараховано пеню по вищевказаних рішеннях, в силу недофінансування з незалежних від підприємства причин, несвоєчасно здійснено виплату заробітної плати працівникам. Як наслідок, відбулося несвоєчасне перерахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зокрема в строки визначені Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".
Разом з тим не було фактів виплати підприємством заробітної плати працівникам без одночасного перерахування єдиного внеску, а тому на підставі системного аналізу вищевказаного, звертаємо увагу суду на те. що КН11 «Коломийська ЦРЛ» КРР кошти по єдиному внеску перераховувалися та виплачувалися, як це вимагає ч. 8 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", під час кожної виплати заробітної плати, яка хоча і нараховувалася та виплачувалася несвоєчасно.
Суд першої інстанції за результатами розгляду справи прийняв рішення, врахувавши лише позицію відповідача, без проведення належного глибинного дослідження всіх необхідних доказів, застосувавши спрощений поверхневий підхід до встановлення фактів.
Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи викладене, оцінивши зібрані докази у сукупності, судова колегія приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги Комунального некомерційного підприємства “Коломийська центральна районна лікарня” Коломийської районної ради являються підставними і обґрунтованими.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України,  колегія   суддів,-
                                                  ПОСТАНОВИЛА:                                                                      
Апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства “Коломийська центральна районна лікарня” Коломийської районної ради – задоволити.
Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.11.2020 року у справі №300/2099/20 – скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задоволити. 
Визнати протиправним та скасувати рішення Коломийського управління ГУ ДФС в Івано-Франківській області № 0079275233 від 21.12.2019 р. про застосування до КНП «Коломийська ЦРЛ» Коломийської районної ради штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (перерахування) єдиного внеску в сумі 2 699 328,27 грн.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС України в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ 39394463. вул. Незалежності, 20, Івано-Франківськ) на користь Комунального некомерційного підприємства «Коломийська центральна районна лікарня» Коломийської районної ради Івано-Франківської області (Код ЄДРПОУ 25596594) судові витрати, а саме, сплачений судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 21020 грн. та сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 31530 грн.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.
На Постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя	 	В. З. Улицький 	
судді	 	І. І. Запотічний 	
 	 	Р. М. Шавель  	
Повне судове рішення складено 26.04.2021