ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 року  
м. Черкаси   
  		
справа № 691/528/15-ц провадження № 22-ц/821/502/21 категорія на ухвалу  		

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Бородійчука В.Г.,
суддів: Єльцова В.О., Нерушак Л.В.
секретаря: Винник І.М.

учасники справи:
скаржник:  ОСОБА_1  
представник ОСОБА_1 – адвокат Омельчук Сергій Леонідович
особа, дії якої оскаржують: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Іванов Андрій Валерійович 
стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо»
представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо» - адвокат Попова Марина Віталіївна

розглянув в режимі відеоконференції у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Омельчука Сергія Леонідовича на ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 19 червня 2020 року у справі за скаргою представника ОСОБА_1 – адвоката Омельчука Сергія Леонідовича на неправомірні дії Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова Андрія Валерійовича.

в с т а н о в и в :

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

30 липня 2019 року представник ОСОБА_1 – адвокат Омельчук С.Л. звернувся до суду зі скаргою на неправомірні дії Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова Андрія Валерійовича щодо здійснення дій по виконавчому провадженню № 56583259, а саме, розглянути заяву від 24 липня 2019 року про зупинення стягнення на підставі виконавчого документа.
В обґрунтування скарги зазначено, що в провадженні Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А.В. знаходиться виконавче провадження № 56583259 з примусового виконання виконавчого листа № 691/528/15-ц, виданого 22 січня 2016 року Городищенським районним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором № 014/2548/74/35600 від 26 травня 2006 року в сумі 69 232,08 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на дату розрахунку еквівалентно 1 585 210 грн. 05 коп.
Постановою Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А.В. від 11 червня 2018 року накладено арешт на нерухоме майно боржника, а саме: квартиру загальною площею 71,50 кв.м., житловою площею 41,60 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Таким чином, вищевказаною постановою, Приватний виконавець вчинив дії стосовно забезпечення збереження даного майна боржником, оскільки реалізація вказаного нерухомого майна (квартири) заборонена ЗУ «Про мораторій та стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки квартира АДРЕСА_2 була придбана боржником шляхом отримання валютного кредиту; являється єдиним житлом боржника ОСОБА_1 ; її загальна площа не перевищує 140 кв.м.; використовується ним і членами його сім`ї для постійного проживання, про що приватний виконавець неодноразово повідомлявся зі сторони боржника.
Проте, 16 липня 2019 року всупереч вимогам чинного законодавства Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Іванов А.В. здійснив опис квартири АДРЕСА_2 та всього рухомого майна, що знаходиться у даній квартирі. 
З огляду на сукупність вказаних вище протиправних дій Приватного виконавця щодо опису та арешту майна, на яке не може бути накладено стягнення, постанова приватного виконавця про опис та арешт майна від 16 липня 2019 року підлягає скасуванню. 

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 19 червня 2020 року в задоволенні скарги ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що крім того, сама по собі обставина складання приватним виконавцем постанови про опис та арешт майна, при відсутності подальших дій передбачених ЗУ «Про виконавче провадження» не може свідчити про факт здійснення примусового звернення стягнення на предмет іпотеки.
Обрання ефективного способу здійснення виконавчого провадження відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження» та ЗУ «Про органи та осіб, що здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, що здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень органів» покладено на приватного виконавця. 
Суд прийшов до висновку, що особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій, а при зверненні до суду зі скаргою на дії та бездіяльність приватного виконавця довести порушення своїх прав рішенням, дією або бездіяльністю приватного виконавця під час виконання судового рішення у цій справі.
Доказів, які б давали підстави визнати дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А.В.  щодо здійснення опису та арешту квартири  протиправними та скасувати постанову від 16 липня 2019 року в матеріалах справи відсутні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвокат Омельчук С.Л. просить скасувати ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 19 червня 2020 року як незаконну та прийняти нову постанову, якою скаргу ОСОБА_1 задовольнити. 
Визнати дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А.В. щодо здійснення опису та арешту квартири АДРЕСА_2 протиправними.
Скасувати постанову Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А.В. від 16 липня 2019 року про опис та арешт майна (коштів) боржника. 

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що 11 червня 2018 року постановою Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А.В. накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_1 , а саме: квартиру, що розташована за адресою АДРЕСА_1 .
16 липня 2019 року тим же Приватним виконавцем здійснено опис та арешт майна боржнику тому числі і вищезазначеної квартири з метою її реалізації.
Проте, реалізація зазначеного нерухомого майна (квартири) заборонено ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки квартира АДРЕСА_2 була придбана боржником шляхом отримання валютного кредиту; являється єдиним житлом боржника; її загальна площа не перевищує 140 кв.м.; використовується ним і членами його сім`ї для постійного проживання, про що приватний виконавець неодноразово повідомлявся зі сторони боржника. 
Представником ОСОБА_1 – адвокатом Омельчуком С.Л. зазначено, що іпотека є специфічним видом забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні його власника, який обмежений у правомочності самостійно розпоряджатися предметом іпотеки. Тобто, іпотека обмежує такий елемент права власності, як право розпорядження нерухомим майном, яке є предметом іпотечного договору. Зазначений вид забезпечення виконання зобов`язання передбачає стимулювання боржника до належного виконання зобов`язання та запобігання негативним наслідкам, що настають у разі порушення ним свого зобов`язання.
Відтак, враховуючи, що боржник не вправі вчинити будь-які дії з іпотечним майном, дії щодо опису та арешту квартири, яка знаходиться в іпотеці, спрямовані виключно на її відчуження. Тому, сама по собі обставина складання приватним виконавцем постанови про опис та арешт майна, при відсутності подальших дій передбачених ЗУ «Про виконавче провадження» не може свідчити про факт здійснення примусового звернення стягнення на предмет іпотеки.
Судом першої інстанції не враховано положення ч. 5 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження» згідно якого, у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. 

Відзив на апеляційну скаргу 

У відзиві на апеляційну скаргу, що надійшов від представника ТОВ «ФК Інвест-Кредо» - адвоката Попової М.В. зазначено, що доводи апеляційної скарги є необгрунтованими і не дають підстав для зміни чи скасування ухвали суду.
Зазначено, що в результаті вжитих заходів примусового виконання рішення приватним виконавцем не виявлено грошових коштів, зареєстрованих транспортних засобів боржника та іншого зареєстрованого за ним майна, окрім квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 
Сама по собі обставина складання приватним виконавцем постанови про опис та арешт майна, при відсутності подальших дій, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження» не може свідчити про факт здійснення примусового звернення стягнення на предмет іпотеки.
Дії приватного виконавця є законними та проведеними у відповідності до ЗУ «Про виконавче провадження» та ЗУ «Про органи та осіб, що здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», тому підстав для задоволення скарги представника ОСОБА_1 – адвоката Омельчука С.Л. немає. 

Мотивувальна частина
Позиція Апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Судом першої інстанції було встановлено, що в провадженні Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А.В. перебуває виконавче провадження № 56583259, відкрите 11 червня 2018 року з примусового виконання виконавчого листа № 691/528/15-ц від 22 січня 2016 року, що видав Городищенський районний суд Черкаської області на виконання рішення від 28 грудня 2015 року у справі № 691/528/15-ц, що набрало законної сили 21 січня 2016 року, про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором № 014/2548/74/35600 від 26 травня 2006 року в сумі 69 232,08 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на дату розрахунку становить еквівалентно - 1 585 210 грн. 05 коп.. Зобов`язано ОСОБА_1 подати протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи  та майно, попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Також, постановою Приватного виконавця від 11 червня 2018 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника.
Вказані процесуальні документи 12 червня 2018 року направлені на адресу боржника ОСОБА_1 , яка зазначена у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_3 , та отримані ним 15 червня 2018 року та 23 липня 2018 року, доказом чого є рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення та підпис ОСОБА_1 на супровідному листі.
Крім того, судом встановлено, що з метою перевірки майнового стану боржника, приватним виконавцем були надіслані запити до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Головного управління Держпраці у Київській області, Головного управління Держгеокадастру у м. Києві, Головного управління Держпродспоживслужби у м. Києві, Регіонального сервісного центру МВС України у м. Києві, Управління Держпраці у Черкаській області, Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області та Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області щодо виявлення майна зареєстрованого за боржником на праві власності. Згідно з листами зазначених органів відсутні відомості щодо наявності об`єктів права власності, зареєстрованих за боржником.
Згідно з інформацією органів Державної фіскальної служби України та Пенсійного фонду України боржник ОСОБА_1 , офіційно ніде не працевлаштований та є фізичною особою-підприємцем, на ім`я якого відкрито рахунки в банківських установах, а саме: № НОМЕР_1 в Філії «КИЇВСІТІ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»; № НОМЕР_2 в АТ «ПРАВЕКС БАНК»; № НОМЕР_3 в АТ «ПРАВЕКС БАНК».
Приватним виконавцем 25 червня 2018 року винесено постанову про арешт коштів боржника в рамках виконавчого провадження № 56583259, якою накладено арешт на грошові кошти боржника, що містяться на зазначених рахунках та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або, звернення стягнення на які заборонено законом.
Направлено платіжні вимоги від 26 червня 2018 року до зазначених банківських установ на примусове списання коштів з рахунків боржника, в результаті чого приватним виконавцем стягнуто з боржника кошти в загальній сумі 146,42 грн., направлено до інших банківських установ запити щодо виявлення грошових коштів, що належать боржнику. Проте згідно листів вказаних банківських установ грошові кошти боржника не виявлено, укладені договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком, відсутні.
В результаті вжитих заходів примусового виконання рішення приватним виконавцем не виявлено грошових коштів (крім вищезазначених в сумі 146,42 грн.), зареєстрованих транспортних засобів боржника та іншого зареєстрованого за ним майна, окрім квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Листом № 101-6895/04 від 06 серпня 2018 року Дарницька районна в м. Києві державна адміністрація повідомила, що згідно відомостей, які містяться в інформаційній системі «Реєстр територіальної громади міста Києва», за адресою: АДРЕСА_1 , відсутні зареєстровані особи.
В межах виконавчого провадження № 56583259, отримано Лист виконавчого комітету Вільшанської селищної ради, Городищенського району, Черкаської області від 30 серпня 2018 року № 03-33/417 яким встановлено, що боржник зареєстрований в смт. Вільшана, Городищенського району з 14 березня 2007 року, але фактично за вказаною адресою не проживає. Інформацією про точне місцезнаходження даного громадянина виконавчий комітет не володіє.
Згідно листа Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» № 062/14-10998 (И-2018) від 06 вересня 2018 року за боржником зареєстрована на праві власності квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка згідно даних Державного реєстру передана в іпотеку ФК "ІНВЕСТ-КРЕДО" на підставі договору іпотеки № 1091 від 26 травня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Присяжнюк О.М..
Тому, висновок районного суду про те, що посилання скаржника ОСОБА_1 на те, що виконавець не переконався у наявності іншого рухомого майна боржника, на яке можна звернути стягнення - не змістовні та спростовані наведеними вище обставинами є правильними та підтверджені наданими суду матеріалами та доказами.
Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 29 грудня 2018 року у справі № 691/528/15-ц замінено стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» м. Київ його правонаступником ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» м. Київ у виконавчому провадженні № 56583259 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документа, відкритому на підставі виконавчого листа № 691/528/15-ц виданому 22 січня 2016 року Городищенським районним судом Черкаської області, по справі № 691/528/15-ц за позовною заявою ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» м. Київ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Іванова А.В. від 25 березня 2019 року замінено стягувача у виконавчому провадженні № 56583259 ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль», його правонаступником - ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо», код ЄДРПОУ 39761587, адреса: м. Київ, вул. Ярославів Вал, 13/2Б, на підставі ухвали Городищенського районного суду Черкаської області від 29 грудня 2018 року у справі № 691/528/15-ц.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 20 травня 2019 року у справі №753/8327/19 задоволено подання Приватного виконавця про примусове проникнення до квартири ОСОБА_1 та надано дозвіл на примусове проникнення до вказаної квартири з правом примусово відкривати вказану квартиру в установленому порядку із залученням працівників поліції для забезпечення виконання рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 28 грудня 2015 року у справі № 691/528/15-ц, на підставі якого цим же судом 22 січня 2016 року видано виконавчий лист № 691/528/15-ц.
Постановою Приватного виконавця від 04 липня 2019 року (листом № 1064-56583259 від 04 липня 2019 року скеровано на адресу сторін виконавчого провадження та Дарницького УП ГУ НП у м. Києві), залучено працівників Дарницького управління поліції ГУНП в м. Києві в кількості не менше 2 осіб для забезпечення охорони громадського порядку та фізичного захисту приватного виконавця та залучених осіб при проведенні виконавчих дій, які заплановано на 16 липня 2019 року об 11 годині за адресою: АДРЕСА_1 .
16 липня 2019 року Приватним виконавцем у присутності Боржника ОСОБА_1 , працівників поліції та чотирьох понятих, за участі представника Стягувача ОСОБА_3 та із застосування фото - та відео - фіксації на нагрудний відео реєстратор ТЕСБАР 26-МОВ-СРБ проведено опис та арешт майна боржника за адресом: АДРЕСА_1 , про що складено відповідну постанову, яку Боржник ОСОБА_1 відмовився підписувати, про що зроблено відповідну відмітку в постанові, однак з дозволу Приватного виконавця Боржник зробив її фотокопії. Копію постанови направлено на адресу Боржника листом Приватного виконавця від 14 липня 2019 року № 1103-56583259 рекомендованим поштовим відправленням № 0411628262179 (повернулось відправнику у зв`язку з перебігом терміну зберігання в установі поштового зв`язку).
За результатами проникнення до житла скаржника (боржника) ОСОБА_1 проведено опис та арешт майна, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . 
Крім того, в ході проведення вказаних виконавчих дій виявлено майно боржника, на яке відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження» не може бути звернуто стягнення за виконавчими документами, про що складено відповідний акт від 16 липня 2019 року.
Постановою Київського апеляційного суду від 26 вересня 2019 року у справі № 753/8327/19 залишено без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_2 , діючого в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 20 травня 2019 року у справі за поданням Приватного виконавця про примусове проникнення до квартири для проведення виконавчих дій, ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 20 травня 2019 року залишено без змін.
Листом Приватного виконавця від 26 листопада 2019 року № 1 785-56583259/18 на адресу Боржника цінним поштовим відправленням № 0411628269149 направлено запит про надання згоди на відчуження квартири за адресом: АДРЕСА_1 . До теперішнього часу дозвіл Боржника ОСОБА_1 на відчуження вказаної квартири не отримано, у зв`язку з чим Приватним виконавцем вона не передавалась на реалізацію до ДП «СЕТАМ».
Приватним виконавцем подано до ДП «СЕТАМ» заявку від 26 листопада 2019 року № 1790-56583259/19 на реалізацію арештованого майна, а саме: Диван кутовий розкладний обшитий тканиною з вставками темного та світлого кольору розміром 2600 х 1600 мм; Столик журнальний дерев`яний коричневого кольору розміром 750 х 500 х 500; Комплект мебелі, який складається з тумби РТВ розміром 1500 х 570 х 420 мм колір Венге, шафа навісна розмір 1600 х 400 х 300 мм колір Венге, тумба навісна розміром 1060 х 400 х 300 мм колір Венге; Роутер ASUS 20CF3098EC46 білого кольору; Кондиціонер LG ARTCOOL внутрішній блок та зовнішній блок LG; Пуф світлого кольору із замінника шкіри; Душова кабіна NOFER; Комплект мебелі для ванної кімнати, яка складається з умивальника керамічного білого кольору та змішувача серебристого кольору з тумбою із корпусу ДСП білого кольору та МДФ фасаду кольору перлина, шафа дводверна розміром 570 х 350 х 670 мм з корпусу із ДСП білого кольору та фасаду з МДФ кольору перлина; Шведська стінка металева зеленого кольору. Все вищевказане майно було описане та арештоване 16 липня 2019 року в ході примусового проникнення до квартири в рамках проведення виконавчих дій.
Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що оскаржуваною Постановою, не було порушено приписи ЗУ «Про мораторій на забезпечення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки відповідно до акта мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів у валюті, діє, якщо: боржник є громадянином України; боржник постійно проживає в помешканні, яке стало іпотечним, і не має іншої житлової нерухомості; нерухомість відповідає обмеженням за площею: 140 м2 для квартири та 250 м2 для житлового будинку, а дані про місце реєстрації скаржника (боржника) ОСОБА_1 (лист в.о. директора Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Путій В. № 074/06/2-3031 від 18 червня 2018 року, лист керівника апарату Дарницької районної в місті Києві Державної адміністрації Калашник М. № 101-6895/04 від 06 серпня 2018 року, лист селищного голови Вільшанської селищної ради Черкаської області Яровий В.М. № 02-33/417 від 30 серпня 2018 року) не підтверджують факту постійного проживання в помешканні, наданому як забезпечення кредитів у валюті.
Доводів, які б спростували ці обставини ОСОБА_1 не було надано ні суду першої ні суду апеляційної інстанції. 
Разом з тим, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  від 04 листопада 1950 року, ратифікованої ЗУ від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції.
За нормами ст. 1 ЗУ «про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону  підлягають примусовому виконанню. 
В силу вимог п.5 ч.1 ст. 3 ЗУ «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди. 
Згідно ч.1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавче провадження, за ст. 2 ЗУ «Про виконавче провадження» здійснюється з дотриманням засад верховенства права, обов`язковості виконання рішень, законності, диспозитивності, справедливості, неупередженості, об`єктивності.
Працівник органу державної виконавчої служби (приватний викоанвчець) зобов`язаний сумлінно виконувати службові обов`язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України  та законами України та під час здійснення виконавчого провадження державний виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами - п. п. 1.5 Наказу МУЮ «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень» .
За нормами ч.1 ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом - ч.1 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження».
Відповідно до приписів ч.1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.
Положеннями статей розділу VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» передбачено, що саме особа, яка оскаржує дії державного (приватного) виконавця повинна довести суду обгрунтованість своїх вимог та надати суду докази протиправність дій виконавця.
Разом з тим, на виконавця в силу статей 3, 8, ч. 1, ч. 2 ст. 55, ч. 1, ч. 2 ст. 129-1 Конституції України покладено обов`язок виконання судового рішення, що є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.
Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій, а при зверненні до суду зі скаргою на дії та бездіяльність приватного виконавця довести порушення своїх прав рішенням, дією або бездіяльністю приватного виконавця під час виконання судового рішення у цій справі. 
Принцип обов`язковості судового рішення та визначений процесуальним законодавством обов`язок суду із здійснення судового контролю за виконанням судового рішення зобов`язує суди, здійснюючи оцінку тих чи інших обставин, враховувати чи сприяє вчинення будь-якої процесуальної дії (в тому числі судом) виконанню остаточного судового рішення чи навпаки - перешкоджає такому виконанню. За наявності будь-яких сумнівів з приводу правомірності чи неправомірності вчинення виконавцем певних дій, останні підлягають оцінці з точки зору їх спрямованості на забезпечення виконання остаточного судового рішення.
Доказів, які б давали підстави визнати дії Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А.В. щодо здійснення опису та арешту квартири за адресою: АДРЕСА_1 протиправними та скасувати постанову від 16 липня 2019 року в матеріали справи не містять.
Навпаки з наявних у розпорядженні суду матеріалів вбачається, що Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Івановим А.В. були прийняті рішення та вчинені дії відповідно до ЗУ Про виконавче провадження» та ЗУ «Про мораторій та стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», в межах повноважень, а тому висновок суду про те, що право скаржника не було порушено повністю відповідає наявним матеріалам справи та наданим сторонами доказам.
За обставин що склались у даній справі, висновок районного суду про те, оцінка таких обставин, доводів сторін (учасників судового процесу) та висновки, зроблені на підставі такої оцінки, не можуть бути на користь обставин, які спрямовані на перешкоджання виконанню остаточного судового рішення є правильним і підстав для зміни чи скасування судової ухвали апеляційний суд не вбачає.
Отже, вирішуючи спір в межах вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.
Аргументи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині ухвали та зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду щодо їх оцінки.
Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга не містить. 
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Омельчука Сергія Леонідовича залишити без задоволення.
Ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 19 червня 2020 року у справі за скаргою представника ОСОБА_1 – адвоката Омельчука Сергія Леонідовича на неправомірні дії Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова Андрія Валерійовича залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного  судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України. 

Повний текст постанови складено 19 травня 2021 року.

       Головуючий                                                        В.Г. Бородійчук

       Судді                                                                        В.О. Єльцов

                                                                               Л.В. Нерушак