УХВАЛА

19 квітня 2021 року  
м. Київ
справа № 300/912/20
адміністративне провадження № К/9901/6232/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Мороз Л.Л.,
суддів: Бучик А.Ю.,  Рибачука А.І., 
перевіривши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним дій і зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
В травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до з позовом до суду, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог просив:
- визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації в Івано-Франківській області щодо видачі довідок про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 05.12.2019 за № 300 та від 24.01.2020 за № 54, в яких суддівська винагорода обрахована виходячи з посадового окладу судді в розмірі 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а не на підставі первинної редакції Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VI, виходячи з розміру посадового окладу, обрахованого на підставі 15 розмірів мінімальної заробітної плати, визначеної відповідно Законами України «Про державний бюджет України за 2019 рік» та «Про державний бюджет України за 2020 рік»;
- визнати протиправними дії і рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови йому у перерахунку щомісячного довічного грошового отримання судді у відставці з 19.02.2020, на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації в Івано-Франківській області від 16.03.2020 № 208;
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо призначення, перерахунку і виплати ОСОБА_1 довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з посадового окладу судді в розмірі 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а не на підставі первинної редакції Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VI, виходячи з посадового окладу судді, обрахованого в розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених відповідно Законами України «Про державний бюджет України на 2019 рік» та «;Про державний бюджет України на 2020 рік»;
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо зменшення раніше нарахованого ОСОБА_1 , рішенням № 092950003257 від 12.02.2020, розміру довічного грошового утримання при проведенні перерахунку рішенням № 092950003257 від 18.02.2020 і неврахування та невиплати до розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці 20% надбавки, як особі, яка проживає у населеному пункті, що має статус гірського;
-визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо призначення, перерахунку та виплати ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи з 80%, а не 90% суддівської винагороди, без урахування половини строку навчання за денною формою в Львівському державному університеті ім. І Франка, що становить 2 роки 5 місяців, строкової військової служби у виді навчання на військовій кафедрі за програмою офіцерів запасу - 1 рік 10 місяців 26 днів, стажу роботи на посаді помічника голови Коломийського міськрайонного суду - 2 роки 4 місяці 26 днів, повного стажу роботи на посаді помічника та старшого помічника прокурора разом 3 роки 11 місяців 22 дні, стажу роботи на посаді начальника юридичного бюро агропромислового ремонтно - виробничого підприємства «Техніка» - 6 місяців 9 днів;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, розмір якої зазначений у довідці № 208 від 16.03.2020 виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації в Івано-Франківській області без обмеження граничного розміру, з урахуванням раніше виплачених сум;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з нарахуванням 20% надбавки, як особі, що проживає у населеному пункті, що має статус гірського, починаючи з 16.12.2019;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 в стаж, який дає право на відставку, обчислення та отримання довічного грошового утримання судді у відставці: половину строку навчання за денною формою в Львівському державному університеті ім. І Франка, що становить 2 роки 5 місяців; період строкової військової служби у виді навчання на військовій кафедрі за програмою офіцерів запасу - 1 рік 10 місяців 26 днів; період роботи на посаді помічника голови Коломийського міськрайонного суду - 2 роки 4 місяці 26 днів; повний стаж роботи на посаді помічника та старшого помічника прокурора разом 3 роки 11 місяців 22 дні; період роботи на посаді начальника юридичного бюро агропромислового ремонтно - виробничого підприємства «Техніка» - 6 місяців 9 днів.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2020 року позов задоволено повністю.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2021 року скасовано рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2020 року та прийнято нове, яким позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 15.05.2020 № 219/2514/3, щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці, на підставі довідки ТУ ДСА в Івано-Франківській області № 208 від 16.03.2020.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити ОСОБА_1 з 19 лютого 2020 року перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно з довідкою № 208 від 16.03.2020 виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації в Івано-Франківській області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням виплачених сум.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 в стаж, який дає право на відставку, обчислення  та  отримання довічного грошового утримання судді у відставці: половину строку навчання за денною формою в Львівському державному університеті ім. І Франка, що становить 2 роки 5 місяців; період роботи в галузі права: з 01.09.1995 по 26.01.1998 на посаді помічника голови Коломийського міськрайонного суду - 2 роки 4 місяці 26 днів та період роботи з 04.02.2002 по 12.08.2002 на посаді начальника юридичного бюро агропромислового ремонтно - виробничого підприємства «Техніка» - 6 місяців 9 днів.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з постановою суду апеляційної інстанції, 20.02.2021 ОСОБА_1 направив до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2021 року в частині відмови у позовних вимогах та залишити в силі в тій частині рішення  Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2020 року.
Ухвалою Верховного Суду від 16 березня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху, оскільки скаржник жодним чином не обґрунтував посилання на пункти 1-3 частини четвертої статті 328 КАС України. Надано строк десять днів з моменту отримання копії указаної ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання до суду уточненої касаційної скарги, зміст якої (щодо визначених підстав для касаційного оскарження судових рішень відповідно до пунктів 1-3 частини четвертої статті 328 КАС України) повинен бути викладено з урахуванням мотивів, наведених в ухвалі.
На виконання вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху скаржником надано уточнену касаційну скаргу.
Дослідивши уточнену касаційну скаргу на предмет відповідності вимогам пункту 4 частини другої статті 330 КАС України, суд установив, що її автор посилається на пункти 1, 2 частини четвертої статті 328 КАС України. 
Суд відхиляє доводи скаржника на те, що суд апеляційної інстанції застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.10.2020 у справі № 9901/537/19 та постановах Верховного Суду від 20.12.2018 у справі №482/684/17, від 17.10.2018 у справі № 140/263/17, від 23.10.2018 у справі №686/10100/15-а, з огляду на наступне.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.
Подібність правовідносин означає, зокрема, подібність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, обставин, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.
Правовідносини у справі №9901/537/19 пов`язані із відмовою суб`єкта владних повноважень у зарахуванні до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку, додатково три роки роботи в галузі права як мінімальний стаж для набуття суддею права для призначення на посаду судді (робота на посаді члена Харківської обласної колегії адвокатів в юридичній консультації Лозівського району Харківської області).
У справі №482/684/17 правовідносини пов`язані із відмовою суб`єкта владних повноважень  у зарахуванні періоду роботи позивача в органах прокуратури до стажу роботи, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.
В цій же справі пенсійним органом не приймалося рішень про відмову у зарахуванні до стажу, періодів роботи в органах прокуратури.
Таким чином, правовідносини у справах №9901/537/19 та №482/684/17, в частині позовних вимог про визнання протиправини дій та зобов`язання зарахувати до стажу, який дає право на відставку, обчислення та отримання довічного грошового утримання судді у відставці повний стаж роботи на посаді помічника та старшого помічника прокурора, не є подібними до цієї справи.
Правовідносини у справі №140/263/17 пов`язані із відмовою пенсійного органу у зарахуванні до стажу роботи позивача на посаді судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, роботу на посадах слідчого.
У справі №686/10100/15-а правовідносини пов`язані із неврахуванням пенсійним органом до стажу роботи позивача на посаді судді, календарного періоду проходження строкової військової служби.
Оскільки, в цій справі правовідносини склались у зв`язку з не зарахованням позивачу в стаж, який дає право на відставку, обчислення та отримання довічного грошового утримання судді у відставці період навчання позивача на військовій кафедрі за програмою офіцерів запасу, то правовідносини у справах №140/263/17, №686/10100/15-а не є подібними до цієї справи.
Щодо посилань скаржника на пункт 2 частини четвертої статті 328 КАС України, а саме необхідності відступу від позицій викладених у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №340/248/17 та від 06.02.2020 у справі №347/24/17, суд зазначсає наступне.
Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 328 КАС підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.
У зазначених вище постановах Верховний Суд зробив висновок, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці не належить до категорій виплат (пенсій, державної матеріальної допомоги тощо), на збільшення яких спрямовані норми статті 6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні». 
Наведені в касаційній скарзі доводи щодо необхідності відступу від такого правозастосування не є обґрунтованими. Підстав для відступу від усталеної судової практики з цього питання правозастосування колегія суддів не знаходить.
З огляду на викладене, вимоги ухвали Верховного Суду від 16 березня 2021 року не виконано, уточнена касаційна скарга не містить належно вмотивованих підстав для касаційного оскарження, а тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.
Таким чином, перевіркою змісту поданої уточненої касаційної скарги встановлено, що у ній не містяться належно вмотивованих визначених законом підстав для касаційного оскарження судового рішення в касаційному порядку, натомість, уточнена касаційна скарга в частині наведених у ній обґрунтувань вимог до суду касаційної інстанції містить лише посилання на фактичні обставини справи, цитати нормативних актів із абстрактним зазначенням, що судом апеляційної інстанції рішення ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень у розумінні частини четвертої статті 328 КАС України.
При цьому, з урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX і які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі належно вмотивованих визначених законом підстав для касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.
Отже, заявник не усунув недоліки касаційної скарги, що стали підставою для залишення її без руху.
За таких обставин, відповідно до правил статей 169, 332 КАС України касаційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.
Керуючись статтями 169, 332 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним дій і зобов`язання вчинити дії повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.  
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не може бути оскаржена.

Судді 	 Л.Л. Мороз  	
          	 А.Ю. Бучик   А.І. Рибачук