ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 538/134/20  Номер провадження 22-ц/814/1184/21	Головуючий у 1-й інстанції Цімбота  Л.Г.  Доповідач ап. інст. Лобов О. А.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2021 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя Лобов О.А.,
судді: Дорош А.І., Триголов В.М.
за участю секретаря судового засідання Коротун І.В.
розглянув у режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Лохвицького районного суду Полтавської області від 16 лютого 2021 року (час ухвалення судового рішення не зазначено, дата виготовлення повного тексту ухвали - 22 лютого 2021 року)  у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

                                     В С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаною скаргою, просила визнати дії державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Федоренка П.О. щодо розрахунку аліментів в розмірі 50% прожиткового мінімуму з 01 серпня 2020 року по виконавчому провадженню № 62097640 неправомірними та зобов`язати державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) ОСОБА_3 здійснити перерахунок розміру аліментів, починаючи з 01.08.2020 року з врахуванням поквартальних статистичних даних з офіційного сайту Головного управління статистики - середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.
В обґрунтування заявлених вимог зазначалося, що на виконанні у державного виконавця Богунського ВДВС у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Федоренка П.О. перебуває судовий наказ № 538/134/20, виданий 24.02.2020 р. Лохвицьким районним судом Полтавської області про стягнення з   ОСОБА_1   аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 .  
З січня 2020 р. по липень 2020 р. нарахування щомісячного розміру аліментів відбувалося, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, а з серпня 2020 року і по даний час розмір аліментів рахується як 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Оскільки боржник офіційно не працевлаштований, то підстав для зміни розміру та порядку нарахування аліментів не існувало. На її звернення до державного виконавця щодо врегулювання розміру стягуємих аліментів їй було рекомендовано звернутися до суду.

Ухвалою Лохвицького районного суду Полтавської області від 16 лютого 2021 року задоволено скаргу ОСОБА_2 .
Визнано дії державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Федоренка П.О. щодо розрахунку аліментів в розмірі 50% прожиткового мінімуму з 01 серпня 2020 року по виконавчому провадженню № 62097640 неправомірними. 
Зобов`язано державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) ОСОБА_3 здійснити перерахунок розміру аліментів, починаючи з 01.08.2020 року з врахуванням поквартальних статистичних даних з офіційного сайту Головного управління статистики - середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановити нове судове рішення про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_2 ..
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, висловлюючи незгоду зі скаргою ОСОБА_2 , посилався на те, що суд першої інстанції проігнорував принципи обчислення розміру заборгованості зі сплати аліментів, які чітко визначені законодавством в розділі ХVІ п.4 Інструкції з організації примусового виконання рішень.

У відзиві ОСОБА_2 виклала свої заперечення на апеляційну скаргу, просила залишити її без задоволення.
ОСОБА_2 , зокрема стверджує, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини і правильно витлумачив норми матеріального права, які регулюють порядок розрахунку розміру аліментів у разі, якщо боржник не працює. 
Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, приходить висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав:
Відповідно до п.1 ч.1 ст.371, ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як убачається з матеріалів справи, судовим наказом Лохвицького районного суду Полтавської області від 24.02.2020 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 31.01.2020 р., до досягнення дитиною повноліття (а.с.4).
Постановою державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 18.05.2020 року відкрито виконавче провадження № 62097640 за судовим наказом № 538/134/20, виданим 24.02.2020 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини (а.с.5).
З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 16.12.2020 року № 160726, складеного державним виконавцем Богунського ВДВС у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Федоренком П.О. вбачається, що станом на 01.12.2020 р. борг по аліментах по вищевказаному виконавчому листу становить 0,00 грн. Сума заборгованості по аліментам може бути змінена у разі пред`явлення до відділу квитанцій про їх сплату або про з`ясування розміру фактичного доходу боржника (а.с.6).
Як вбачається з відповіді, наданої ОСОБА_2 . Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 05.11.2020 № І-926/34/112/2020/16108, згідно отриманої інформації з Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) встановлено, шо на виконанні у даному відділі ДВС перебуває виконавче провадження № 62097640 з виконання судового наказу № 538/134/20, виданого Лохвицьким районним судом Полтавської області 24.02.2020, про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не менше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 31.01.2020, до досягнення дитиною повноліття, який надійшов на виконання до відділу 15.05.2020р.. 18.05.2020р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження для відома та виконання рекомендованою кореспонденцією. Станом на 01.11.2020р. заборгованість по аліментах по вищевказаному виконавчому листу відсутня. Повідомляють, що відповідно до частини другої статті 195 СК України заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, державний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Одночасно з цим звертають увагу на те, що згідно частини 8 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом (а.с.7-8).
Згідно відповіді Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 27.11.2020 № І-980/34/112/2020/16827, наданої ОСОБА_2 , встановлено, що згідно частини першої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. При цьому, згідно абзацу другого частини другої статті 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини другої статті 195 СК України заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, державний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. В даному випадку, боржник в період з 31.01.2020 по 31.07.2020 аліменти не сплачував, тому за вказаний період заборгованість визначалась виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, відповідно до поквартальних статистичних даних з офіційного сайту Головного управління статистики в Житомирській області. В подальшому, боржником вищевказана заборгованість сплачена в повному обсязі та починаючи з 01.08.2020 по 31.10.2020 від боржника на депозитний рахунок Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі щомісяця надходять аліментні суми по 929,50 грн, що відповідає 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Окремо повідомляють, що з метою перевірки майнового стану боржника, державним виконавцем систематично формуються електронні запити до реєстраційних установ, згідно відповідей, на які вбачається, що останній не працює, пенсію не отримує та рахунки відкриті у банківських установ у боржника також відсутні (а.с.9-10).

Задовольняючи скаргу ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з обґрунтованості її доводів, оскільки боржник є таким, що офіційно не працює і не отримує будь-який інший вид доходу, то державний виконавець мав нараховувати заборгованість по аліментах із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком місцевого суду та, перевіряючи доводи апеляційної скарги, виходить з таких міркувань.
Згідно п.2 та п.4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року, виконавець протягом десяти днів з дня відкриття виконавчого провадження здійснює заходи для отримання інформації про доходи боржника та виносить постанову про звернення стягнення на доходи боржника, оформлену відповідно до пункту 3 розділу Х цієї Інструкції. Стягнення аліментів здійснюється відповідно до вимог статті 70 Закону та пунктів 3-10 розділу Х цієї Інструкції.
У разі якщо боржник отримує заробіток (доходи) у різних місцях, відрахування аліментів із кожного виду виплат здійснюється за окремими постановами про звернення стягнення на доходи боржника згідно з розміром утримання, визначеним виконавчим документом.
Якщо з боржника стягуються аліменти на утримання трьох і більше дітей, а також якщо наявна заборгованість зі сплати аліментів за минулий час, виконавець у постанові зазначає про стягнення 50% із заробітку боржника для забезпечення поточних платежів. Заборгованість за минулий час у таких випадках може бути погашена шляхом звернення стягнення на майно боржника.
Стягнута сума розподіляється між стягувачами відповідно до статті 46 Закону.
Стягнуті аліментні суми перераховуються виконавцем на зазначений стягувачем в письмовій заяві рахунок у банку або іншій фінансовій установі чи надсилаються на адресу стягувача поштовим переказом, що здійснюється за рахунок коштів виконавчого провадження.
Якщо у виконавця відсутні відомості, необхідні для перерахування стягнутих аліментних сум, виконавець письмово повідомляє стягувача про необхідність надання стягувачем відомостей про спосіб перерахування стягнутих аліментних сум та реквізитів рахунку, відкритого у банку або в іншій фінансовій установі, для отримання аліментних сум (за наявності).
Якщо місце проживання стягувача невідоме, виконавець вживає заходів з метою встановлення місця проживання стягувача (п.2).
(п.4) Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.
Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із:  звіту про здійснені відрахування та виплати;  квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником;  заяв та (або) розписок стягувача;  інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості;  інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.
Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України.
Згідно абзацу 2 ч.1 ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження» індексація розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, проводиться, якщо інше не передбачено у виконавчому документі чи у договорі між батьками про сплату аліментів на дитину, виконавцем у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку. Індексація розміру аліментів проводиться щороку, починаючи з другого року після визначення розміру аліментів.
Відповідно ч.3 ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження», визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.
Згідно ч.4 ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті. 
Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі:  надходження виконавчого документа на виконання від стягувача;  подання заяви стягувачем або боржником;  надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи;  надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби;  закінчення виконавчого провадження.
Відповідно ч. 6 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі стягнення аліментів як частки заробітку (доходу) боржника на підприємстві, в установі, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця відрахування здійснюються з фактичного заробітку (доходу) на підставі постанови виконавця.
Якщо стягнути аліменти в зазначеному розмірі неможливо, підприємство, установа, організація, фізична особа - підприємець, фізична особа, які проводили відрахування, нараховують боржнику заборгованість із сплати аліментів.
Згідно ст.192 СК України заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.
Як слідує зі змісту розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, листа Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), відзиву на скаргу (а.с.6,10,20-21,23), з 31 січня 2020 року державний виконавець розраховував щомісячний розмір аліментів як ј від середньомісячної заробітної плати для даної місцевості. Боржник, сплативши добровільно нараховану заборгованість по аліментам, починаючи з серпня 2020 року добровільно щомісячно почав вносити на депозитний рахунок виконавчої служби по 929 грн 50 коп., що становило 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим державний виконавець вважав відсутньою заборгованість зі сплати аліментів. 
За змістом ч.2 ст.182, ст.183 і ч.2 ст.195 СК України державою гарантований мінімальний розмір аліментів на одну дитину - не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У разі, якщо визначена судом частка від заробітку (доходу) платника аліментів, є меншою, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, то державний виконавець визначає розмір аліментів (заборгованість) у сумі, що дорівнює половині прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Якщо у платника аліментів відсутні доходи (заробіток), то розмір аліментів визначається, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, у таких випадках, якщо визначена судом частка від середньої заробітної плати працівника для даної місцевості є меншою, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, то до стягнення підлягає саме половина прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Добровільна сплата боржником, платником аліментів, коштів у сумі, що дорівнює 50 відсоткам прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не позбавляє державного державного виконавця обов`язку обрахувати розмір аліментів (заборгованість) у частці (визначеній судом) від середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.
Враховуючи наведене, слід визнати, що доводи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанцій.
Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ  від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (пункт 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).
Зважаючи на встановлене, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції. 
Керуючись ст.367, ч.1 п.1 ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд
У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Ухвалу Лохвицького районного суду Полтавської області від 16 лютого 2021 року залишити без змін.
Відновити дію ухвали Лохвицького районного суду Полтавської області від 16 лютого 2021 року.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з урахуванням положень ст.390 ЦПК України. 

     Головуючий суддя                                                     О. А.Лобов  

     Судді:                                                                          А.І.Дорош

                                                                                                     В.М.Триголов