ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Провадження 33/821/197/21 Справа № 705/150/21	  	Головуючий по 1 інстанції Єщенко О.І.	
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП		Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І.А.	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2021 р.                                          м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №705/150/21 відносно  ОСОБА_1 , що надійшли з Уманського міськрайонного суду Черкаської області за апеляційною скаргою останнього ,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17 березня 2021 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 454 грн.
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1  24.12.2020 о 15 год. 10 хв. по вул. Дерев`янка, 26 в м. Умані керував автомобілем ВАЗ-2104, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода), від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився у пристуності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою місцевого суду, ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що він не керував транспортним засобом, працівники поліції його не зупиняли, та свідків, показання яких містяться в матеріалах справи, він ніколи не бачив. Вказує, що місцевим судом розглянуто справу за його відсутності, чим порушено його права, та безпосередньо не допитано свідків у справі, а тому їх показання є неналежним доказом у справі. Зазначає, що в матеріалах справи відсутній відеозапис з місця події. 
Апелянт ОСОБА_1  та його захисник Цімоха Р.Р. були належним чином повідомлені про дату та час слухання справи апеляційним судом, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, згідно яких останні особисто отримали судові повістки. Крім того, на номери телефонів ОСОБА_1  та його захисника Цімохи Р.Р., які містяться в матеріалах справи, направлялися смс повістки, та доставлені адресатам про що свідчать довідки про доставку смс. 
Вараховуючи те, що ОСОБА_1  та його захисник Цімоха Р.Р. були належним чином повідомлені про слухання справи апеляційним судом, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали, тому перешкод для розгляду справи у їх відсутність, передбачених ч.6 ст. 294 КУпАП, немає.
Перевіривши матеріали справи, які надійшли з місцевого суду і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані.
Висновок місцевого суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1  ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку. 
Обґрунтування невинуватості ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, які містяться в апеляційній скарзі, є безпідставними та спростовуються наявними по справі доказами, зокрема:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 494603 від 24.12.2020, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_1  24.12.2020 о 15 год. 10 хв. по вул. Дерев`янка, 26 в м. Умані керував автомобілем ВАЗ-2104, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода), від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився у пристуності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України (а.с.1);
- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які вони давали працівникам поліції, та згідно яких вони були свідками того, як ОСОБА_1  в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі (а.с. 3,4).
Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, а тому доводи апелянта в цій частині є неспроможними.
Апелянт ставить під сумнів присутність свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на місці події, однак дані доводи спростовуються матеріалами справи, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення зазначені дані свідки, протокол підписаний апелянтом без зауважень, і в матеріалах справи містяться їх письмові пояснення.
Апеляційним судом не встановлено жодних об`єктивних обставин, які б свідчили про відсутність свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , а тому посилання апелянта на їх відсутність є необґрунтованими та нічим не підтверджені.
Згідно ч.1 ст. 272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі, тобто виклик в судове засідання свідків є правом суду, а не обов`язком, у зв`язку з чим доводи апелянта про те, що місцевим судом не допитано свідків, є безпідставними.
Доводи апелянта про те, що він не керував транспортним засобом спростовуються даними протоколу про адміністративне правопорушення, в якому ОСОБА_1 власноручно зазанчив про те, що з протоколом згідний та поставив свій підпис.
Також, як вбачається з протоколу у ОСОБА_1 було вилучено посвідчення водія, та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, про що останній також поставив свій підпис, а тому посилання апелянта на те, що протокол він не підписував та на його фальсифікацію є неприйнятними.
КУпАП та «Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» не містять обов`язкової вимоги, щодо наявності в матеріалах справи відеозапису, а тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними.
Вважаю, що судом апеляційної інстанції поновлено права ОСОБА_1 на захист, оскільки він та його захисник Цімоха Р.Р. були належним чином повідомлені про слухання справи апеляційним судом, однак не виявили бажання з`явитися в судове засідання, апеляційним судом було проведено дослідження доказів по справі, а тому постанова місцевого суду з підстав, що ОСОБА_1  не брав участі у розгляді справи судом першої інстанції, не може бути скасована, оскільки його відсутність в суді першої інстанції не вплинула на правильність прийнятого місцевим судом рішення по суті щодо нього. 
З огляду на викладене, вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно. Вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно. Тому твердження апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованими.
Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.
З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження по справі - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17 березня 2021 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка