Постанова
Іменем України
 
8 червня 2021 року  
м. Київ
справа № 180/1677/19 
провадження № 51-1076км21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі – Суд) у складі:
головуючого	ОСОБА_1 ,	
суддів	ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,	
за участю: секретаря судового засідання	  ОСОБА_4 ,	
прокурора	ОСОБА_5 ,	
розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 на вирок Дніпровського апеляційного суду від 26 листопада 2020 року щодо 
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя м. Марганець Дніпропетровської області, 
засудженого за вчинення злочину, передбаченого частиною 1 статті 307 Кримінального кодексу України (далі – КК).
Обставини справи

1. Марганецький міський суд Дніпропетровської області вироком від 4 червня 2020 року засудив ОСОБА_7 за частиною 1 статті 307 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі статті 75 КК суд звільнив ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановивши  іспитовий строк тривалістю 3 роки. 
2.  Суд визнав доведеним, що 24 червня 2019 року м. Марганці Дніпропетровської області засуджений знайшов пакунок, в якому виявив 33 пакети з психотропною речовиною метамфетаміном. Того ж дня він збув ОСОБА_8 один пакет метамфетаміну за 100 гривень, і о 16:45 був затриманий  працівниками поліції, які в ході його особистого огляду виявили пакунок з 32 пакетами метамфетаміну, загальна маса якого в речовині складає 0,9013 г.
3.  Дніпровський апеляційний суд 26 листопада 2020 року скасував вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання та ухвалив новий вирок, яким призначив засудженому за частиною 1 статті 307 КК покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. 
Вимоги і доводи, наведені в касаційній скарзі 
4.  У касаційній скарзі захисник, посилаючись на  невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, просить змінити вирок апеляційного суду та на підставі статті 75 КК звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням.
5.  Захисник стверджує, що апеляційний суд не повною мірою врахував обставини, що пом`якшують покарання та характеризують особу засудженого, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також відсутністю обставин, що обтяжують покарання.
Позиції учасників касаційного розгляду 

6.  Учасникам кримінального провадження було належним чином повідомлено про дату, час та місце касаційного розгляду, клопотань про його відкладення до суду касаційної інстанції не надходило. 
7.  Прокурор ОСОБА_5 вважала, що у задоволенні касаційної скарги сторони захисту належить відмовити.
Оцінка Суду

8.  Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши наведені у скарзі доводи, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що в задоволенні касаційної скарги належить відмовити.
9.  Колегія суддів відхиляє доводи сторони захисту щодо невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. Відповідно до статей 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. 
10.  За правилами статті 75 КК, якщо суд при призначенні позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
11.  Законодавець надав дискреційні повноваження судам у визначенні можливості застосовувати статтю 75 КК. Ухвалюючи свій вирок у частині призначення покарання, апеляційний суд урахував, зокрема, що засуджений вчинив тяжкий злочин у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів, офіційно не працевлаштований, посередньо характеризується за місцем проживання. Також апеляційний суд врахував обставини вчиненого злочину і кількість вилученої психотропної речовини. Діючи в межах своїх повноважень, суд не встановив підстав для застосування цього положення.
12.  Таким чином, апеляційний суд не порушив вимог статей 50, 65 КК, а призначене засудженому покарання відповідає визначеним законом меті та загальним засадам. 
13.  Отже, доводи в касаційній скарзі про порушення загальних засад при призначенні покарання засудженому Суд вважає необґрунтованими. 
На підставі викладеного, керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Суд
ухвалив:
Вирок Дніпровського апеляційного суду від 26 листопада 2020 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 – без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                             ОСОБА_2                                  ОСОБА_3