Справа № 125/602/21 
Провадження № 33/801/439/2021
Категорія: 225 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Салдан  Ю. О.
Доповідач: Якименко М. М.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 року                                                                               м. Вінниця
Суддя Вінницького апеляційного суду Якименко М.М., з участю адвоката Герасимчука С.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Барського районного суду Вінницької області від 26 квітня 2021 року,
В С Т А Н О В И Л А:
Постановою судді Барського районного суду Вінницької області від 26 квітня 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн, та стягнуто судовий збір в розмірі 454,00 гривень на користь держави.
Не погоджуючись з даною постановою,  ОСОБА_1  подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати і справу закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення. Вказує, що суд допустив порушення норм процесуального права, не повно з`ясував усі обставини справи, не дав належної оцінки доказам. 
Вважає також незаконним протокол про адміністративне правопорушення, оскільки він складений з порушенням строку через 24 години, протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. Вказує, що на даний час не завершився процес оскарження порушення на підставі акту перевірки, тому не встановлена подія та склад правопорушення за ч.1 ст. 164 КУпАП.
Також зазначає, що матеріали справи не містять доказів зберігання  ОСОБА_1 палива на товаристві.
В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції адвокат Герасимчук С.П. апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, посилаючись на викладені у ній доводи.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення адвоката Герасимчука С.П., суддя вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з огляду на таке.
Відповідно до положення ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлене неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 
Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Згідно п.2 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до  ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Вказана норма є бланкетною, тобто такою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм, зокрема до Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», Податкового кодексу України та підзаконних актів.
Положеннями ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» встановлено, що оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензії.
В протоколі про адміністративне правопорушення № 8 від 05.04.2021 зазначено, що директор ТОВ «ДАІВА»  ОСОБА_1  здійснювала зберігання дизельного пального за адресою: вул. Герасимчука, 33, с. Митки, Барського району, без отримання відповідної ліцензії на зберігання, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 164 КУпАП (а.с. 3).
Приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП, суд першої інстанції встановив та виходив з того, що її вина доведена матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення та довідкою виданої ТОВ «ДАІВА» (а.с. 9).
Проте суддя не може погодитись з наведеними висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
Як вбачається із матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення ґрунтується на акті фактичної перевірки від 12.02.2021 №1414/02-32-07-05/41425799 (а.с. 6-7).
Відповідно до правової позиції, зазначеної в постанові КАС ВС від 08 вересня 2020 року по справі № П/811/2893/14, висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і самі собою не породжують правових наслідків для платника податків.
Податковий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб`єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень про визначення грошових зобов`язань, що приймаються на підставі такого акта, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень, а оцінка акта перевірки, в тому числі і оцінка дій посадових осіб податкового органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.
На підставі вищезазначеного акту перевірки, ГУ ДПС у Вінницькій області 05.04.2021 складено протокол про адміністративне правопорушення та 11.03.2021 винесено податкове повідомлення-рішення № 0020360705 про застосування відносно ТОВ «ДАІВА» штрафних санкцій в розмірі 500 000 грн (а.с. 28).
Відповідно до вимог ст. 56 Податкового кодексу України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку; при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу, грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
З урахуванням зазначених положень закону ТОВ «ДАІВА» використовуючи надане законом право, звернулось до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 0020360705 від 11.03.2021, на підтвердження вказаної обставини скаржник додав копію ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 07.04.2021 у справі № 120/2893/21-а, якою відкрито провадження у справі.
З врахуванням того, що триває процедура оскарження акту перевірки, а тому повідомлення-рішення є неузгодженим до остаточного вирішення цього спору, тому факт допущення податкового порушення не можна вважати встановленим, а відповідні твердження податкового органу, які відображають лише позицію однієї із сторін спору, не можуть бути підставою для висновку про наявність в діях  ОСОБА_1 вчиненого правопорушення, передбачене ч.1 ст. 164 КУпАП.
Враховуючи наведене, на даний час не встановлено, чи дійсно фактично керівником ТОВ «ДАІВА» ОСОБА_1  було порушено порядок ведення податкового обліку, зокрема, допущено порушення вказані в Акті фактичної перевірки та у протоколі про адміністративне правопорушення від 05.04.2021.
За таких обставин, висновок суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 порушень щодо зберігання дизельного палива, без отримання відповідної ліцензії є невірним, оскільки фактично склад інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, на час розгляду справи як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції, не встановлений.
Вказана обставина вказує на відсутність підстав для притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП. 
Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведено достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.
Отже, судом першої інстанції не були в повному обсязі дотримані вимоги ст.ст. 245, 268, 280 КУпАП та не взяті до уваги докази на підтвердження подачі заперечень до ДПС у Вінницькій області, тобто суд, допустивши неповноту судового розгляду справи, неправильно встановив фактичні обставини правопорушення та наявність вини скаржника у її вчиненні, що свідчить про незаконність та необґрунтованість постанови суду.
Аналізуючи під час апеляційного розгляду наявні в матеріалах справи докази, суддя приходить до переконання, що висновки суду першої інстанції про наявність в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП не підтверджуються зібраними по справі доказами. 
Зазначене є підставою для закриття провадження в справі за недоведеністю належними доказами складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.
Ст. 62 Конституції України передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 8 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних  презумпцій. 
Доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи, спростовують висновків суду та є підставою для скасування постанови.
Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно з п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.
За таких обставин, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази у вчинені  ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, суддя вважає, у діях  ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.161 КУпАП, а тому постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 247, 294  КУпАП, суддя -        
                             П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Барського районного суду Вінницької області від 26 квітня 2021 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП - скасувати.
Провадження у справі закрити, в зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення. 
Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя                                                          М. М. Якименко