УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 687/165/21
Провадження № 22-ц/4820/952/21

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

15 червня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Купельського А.В. (суддя-доповідач),
Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,
секретар судового засідання Шевчук Ю.Г., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 20 квітня 2021 року (суддя Кулєбякін В.О.) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Орган опіки та піклування Кам`янець - Подільської районної державної адміністрації про виключення відомостей про батьківство з актового запису про народження дитини, 
        в с т а н о в и в :
В лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Орган опіки та піклування Кам`янець-Подільської РДА про виключення відомостей про батьківство з актового запису про народження дитини. 
Просить виключити відомості про його батьківство ОСОБА_1 з актового запису №2 від 09.02.2016 року у свідоцтві про народження дитини, що видано Хотинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). На обґрунтування свого позову вказав, що перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Рішенням Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 22.04.2019 року оголошено ОСОБА_1 усиновлювачем малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Змінено дитині ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 прізвище з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_3 », по батькові з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_3 ». Записано батьком малолітньої дитини ОСОБА_1 . Однак, під час того, як позивач перебував за кордоном, в серпні 2019 року відповідач звернулася до Чемеровецького районного суду з позовом про розірвання шлюбу. Рішенням Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 26.12.2019 року вказаний шлюб було розірвано. З розпадом шлюбу позивач не вбачає підстав залишатись батьком усиновленої дитини, адже їх з колишньою дружиною більше нічого не зв`язує, відповідно і розірваний зв`язок з дитиною, батьком якої, позивач фактично не являється, що змушує позивача звернутись до суду з даними вимогами.
Рішенням Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 20 квітня 2021 року в позові ОСОБА_1  до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Орган опіки та піклування Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації про виключення відомостей про батьківство з актового запису про народження дитини відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю, виключити відомості про його батьківство з актового запису №2 від 09 лютого 2016 року у Свідоцтві про народження дитини, що видано Хотинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно - Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ).
В обґрунтування скарги посилається на те, що відповідач повністю визнала позов, а отже позов слід було задовольнити.
Зазначає, що він не є біологічним батьком дитини. 
Відзиву на апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду від учасників справи не надходило.  
В судове засідання сторони не з`явились, про час і місце слухання справи повідомлені належним чином. 
У відповідності до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання не здійснювалось.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України (частина перша статті 121 СК України).
Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини (частина перша статті 122 СК України).
Особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження (частини перша та друга ст. 136 СК України).
Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком (частина п`ята статті 136 СК України).
Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав (частина перша ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»).
У судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (ст. 122, 124 СК України), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (ст. 126, 127 СК України).
Оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (стаття 136 СК України), шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.
За змістом частини п`ятої статті 136 СК України для вирішення судом питання про відмову в позові з цієї підстави підлягають встановленню обставини, чи знала особа, яка оспорює батьківство, в момент реєстрації себе батьком дитини, що не є біологічним батьком цієї дитини, або за встановленими обставинами справи не могла про це не знати.
Таким чином, законодавець обмежив право особи, яка записана батьком дитини, на оспорювання свого батьківства, зокрема, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, або не могла про це не знати.
За змістом статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Згідно із статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що рішенням Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 22.04.2019 року оголошено ОСОБА_1 усиновлювачем малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Змінено дитині ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 прізвище з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_3 », по батькові з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_3 ». Записано батьком малолітньої дитини ОСОБА_1 . Внесено зміни, відповідно до даного рішення, до актового запису про народження дитини ОСОБА_3 № 2 від 09.02.2016 року, складеного виконавчим комітетом Зарічанської сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області. Виключено із актового запису ОСОБА_3 відомості про батька дитини - ОСОБА_8 (а.с.7-9).
Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 26.12.2019 року було розірвано (а.с.10).
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 д 05.02.2021 року ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьком записаний ОСОБА_1 (а.с.5).
Свою позовну заяву позивач обґрунтовує відсутністю кровного споріднення з дитиною, оскільки дитина є усиновленою, а шлюб з відповідачем у справі розірвано та посилається на норми ст. 136 СК України, згідно якої особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу.
Відмовляючи в позові, суд виходив з того, що позивач обрав невірний спосіб захисту свого права оскільки вказаний розділ СК України та обставини на які посилається позивач, як на підставу позову не стосуються правовідносин, які в дійсності мають місце.
З таким висновком погоджується Хмельницький апеляційний суд. 
Суд позбавлений права збирання доказів за власною ініціативою, оскільки обов`язок доказування покладається на сторони. Доказування є юридичним обов`язком сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доведення підстав позову покладається на позивача. Наведені положення є найважливішою складовою принципу змагальності.
Предметом доказування при вирішенні цього спору є доведення відсутності кровного споріднення з дитиною, батьком якої зазначено позивача, а також обізнаність позивача в момент реєстрації себе батьком дитини про те, що він не є її батьком. У ході судового розгляду підлягають перевірці обставини чи особа, яка оспорює батьківство, знала в момент реєстрації себе батьком дитини, що не є батьком дитини, або за встановленими обставинами справи не могла про це не знати.
У справі, що переглядається, судом достеменно встановлено, що позивач у момент реєстрації себе батьком ОСОБА_3 знав, що не є її біологічним батьком, однак погодився на реєстрацію батьком дитини. Із заявою про невизнання себе батьком дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану позивач не звертався.
Підлягають відхиленню доводи апеляційної скарги щодо відсутності кровної спорідненості відповідача з дитиною, оскільки це жодним чином не впливає на правильність застосування судом приписів ч. 2 ст. 138 СК України.
Колегія суддів констатує, що лише за умови дотримання приписів ч. 2 ст. 138 СК України, шляхом подання іншою особою заяви про своє батьківство, факт відсутності кровної спорідненості відповідача з дитиною мав би визначальне значення для вирішення даного позову. Однак, вказаних вимог не дотримано, а отже така обставина не може бути підставою для задоволення позову.
Стосовно посилання апелянта на визнання позову відповідачем, то оскільки в даному випадку таке визнання позову відповідачем прямо суперечить ч. 2 ст. 138 СК України, то суд правомірно не прийняв його відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України.
Доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування судом норм СК України є безпідставними.
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність, а зводяться до переоцінки доказів і незгоди заявників з висновками суду щодо їх оцінки стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.
Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)
Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.
При вирішенні справи суд першої інстанції правильно визначив характер правовідносин між сторонами, вірно застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи, надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.
Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції, вважає його обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам Закону.
Доводи скарги цих висновків не спростовують, не впливають на правильність прийнятого судом рішення і, з огляду на вимоги ст. 375 ЦПК України, не можуть бути визнані підставою для його скасування, тому підлягають відхиленню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд 
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 20 квітня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 

Повне судове рішення складено 15 червня 2021 року.

 
Судді А.В. Купельський

 
Т.О. Янчук

 
О.І. Ярмолюк