Єдиний унікальний номер 227/235/21 
Номер провадження 22-ц/804/1003/21        

Єдиний унікальний номер 227/235/21                                                Головуючий у 1 інстанції Корнєєва В.В.
Номер провадження 22-ц/804/1003/21                                                                                Доповідач Корчиста О.І.

ПОСТАНОВА
Іменем  України

07 квітня 2021 року              Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді              Корчистої О.І.
суддів:    Агєєва О.В., Канурної О.Д.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін  в приміщенні Донецького апеляційного суду в м. Бахмуті цивільну справу №227/235/21 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс», третя особа приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Григорчук Павло Васильович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 ,
на ухвалу Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 26 січня 2021 року,

                                                        встановив:

У січні 2021 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» (далі за текстом ТОВ «ФК «Прайм Альянс»), третя особа приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Григорчук П.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 26 січня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до ТОВ «ФК «Прайм Альянс», третя особа приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Григорчук П.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, передано на розгляд до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області за підсудністю.
В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуально права, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для розгляду до Добропільського міськрайонного суду за підсудністю.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що позивач мав право звертатись до Добропільського міськрайонного суду Донецької області, оскільки ЗУ «Про виконавче провадження» визначає місце виконання рішення через місце вчення виконавчих дій, яке в даному випадку є м. Добропілля.
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Судом першої інстанції встановлено, що виконавче провадження за спірним виконавчим написом знаходиться на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Григорчука П.В., що підтверджується доданою до позовної заяви копією постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №62298215 від 10 червня 2020 року. 
Зі змісту позовної заяви вбачається, що адреса місцезнаходження приватного виконавця: 87555, Донецька область, м. Маріуполь, пр-т Миру, буд. 85-а, прим. 9.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 
У частині 3 статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно з ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду.
Згідно  з частиною  1, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Вказаним вимогам закону ухвала суду першої інстанції не  відповідає.
Передаючи на розгляд за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Маріуполя за територіальною юрисдикцією (підсудністю), суд першої інстанції виходив з того, що місцем виконання рішення є місце відкриття виконавчого провадження за заявою стягувача, який сам обирає місце виконання рішення відповідно до вимог ст.24 ЗУ «Про виконавче провадження». Тобто, місцем виконання рішення є адреса розташування відділу ДВС або приватного виконавця, де було відкрито виконавче провадження.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, зважаючи на наступне.
Пунктом 1 частини 1 статті 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду. 
Встановлено, що виконавче провадження за спірним виконавчим написом знаходиться на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Григорчука П.В., що підтверджується доданою до позовної заяви копією постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №62298215 від 10 червня 2020 року. 
Зі змісту позовної заяви вбачається, що адреса місцезнаходження приватного виконавця: 87555, Донецька область, м. Маріуполь, пр-т Миру, буд. 85а, прим. 9.
За роз`ясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що міститься в абз.2 п.16 постанови від 01 березня 2013 року N3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ»: спори між боржниками і стягувачами, а також спори за позовами інших осіб, прав та інтересів яких стосуються нотаріальні дії чи акт, у тому числі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа.
Стаття 28 ЦПК України регулює підсудність справ за вибором позивача.
Позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання (ч.12 ст.28 ЦПК України).
Стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому цивільним процесуальним законодавством для виконання судових рішень та Законом України «Про виконавче провадження».
Згідно із ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», що визначає місце виконання рішення/напису нотаріуса: виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.
За положеннями ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження»: приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.
Заявник, визначаючи підсудність, виходив з того, що вирішення питання про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню може бути вирішено за місцем його проживання, з огляду на що, визначив підсудність в Добропільському міськрайонному суді Донецької області.
Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження, адреса боржника АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 .
На ці обставини суд першої інстанції не звернув увагу, що призвело до неврахування права позивача обирати підсудність справи між кількома передбаченими процесуальним законом альтернативними критеріями, результатом чого стало помилкове спрямування справи до іншого суду.
За таких обставин, суд першої інстанції невірно застосував норми частини 2 статті 27 ЦПК України, дійшов до неправильного висновку про те, що позовна заява підлягає передачі до Жовтневого районного суду м. Маріуполя для розгляду за підсудністю, в той час як відповідно до частини 12 статті 28 ЦПК України позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню можуть пред`являтися також за місцем його виконання, а місце виконання згідно із  частиною 1 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» є місце проживання, перебування або роботи боржника, тобто м. Добропілля. 
Враховуючи викладене, ухвала суду першої інстанції, як постановлена з недотриманням вимог процесуального закону щодо порядку вирішення питання щодо підсудності справи, та така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, відповідно до п.4 ч.1 ст.379, п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України, підлягає скасуванню з поверненням справи до того ж суду для продовження розгляду.

Керуючись ст. 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд, 

                                                        постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , задовольнити.
Ухвалу Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 26 січня 2021 року скасувати і направити справу до Добропільського міськрайонного суду Донецької області для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а-г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді: