ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" травня 2021 р.                                                         Справа №909/460/18

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
головуючого  судді:                                                            Галушко Н.А. 
суддів                                                                                Желіка М.Б. 
                                                                                Орищин Г.В.

секретар судового засідання - Олійник Н.

за участю представників учасників судового процесу:
від позивача: Бенжук М.М.-представник
від відповідача 1: не з`явився;
від відповідача 2: Мотріченко О.В.

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Мотріченко Орисі Василівни б/н від 06.02.2021 (Вх.№ ЗАГС 01-05/561/21 від 10.02.2021)
на рішення Господарського суду Івано-Франківської  області від 21.01.2021 
у справі № 909/460/18
за позовом Фермерського господарства "Спаське",  с.Спас Коломийського району Івано-Франківської області
до відповідача-1 Нижньовербізької сільської ради, с. Нижній Вербіж Коломийського району Івано-Франківської області (правонаступник Спаської сільської ради)
до відповідача-2 Фізичної особи - підприємця Мотріченко Орисі Василівни, ", с.Спас Коломийського району Івано-Франківської області 
про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та усунення перешкод у користуванні майном, шляхом розблокування існуючого проїзду

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції

Фермерське господарство "Спаське" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Спаської сільської ради та до фізичної особи-підприємця Мотріченко Орисі Василівни про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та усунення перешкод у користуванні майном.
Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач як землекористувач позбавлений проїзду до належних йому на праві власності об`єктів нерухомості, оскільки відповідач - ФОП Мотріченко Орися Василівна вивезла декілька вантажних машин каміння на єдиному можливому проїзді до фермерського господарства. При цьому, позивач наголошує, що зазначені обставини унеможливлюють здійснення господарської діяльності фермерським господарством.
Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 21.01.2021 у справі №909/460/18 позов Фермерського господарства "Спаське" до Спаської сільської ради та Фізичної особи - підприємця Мотріченко Орисі Василівни про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та усунення перешкод у користуванні майном, шляхом розблокування існуючого проїзду - задоволено.
При прийнятті рішення суд першої інстанції виходив з того, що спорюваний договір оренди суперечить вимогам чинного законодавства, порушує права позивача щодо користування його земельною ділянкою в частині під`їзного шляху до нежитлового приміщення площею    0,0079 га, а отже позовна вимоги про визнання договору недійсним підлягає задоволенню. Також суд дійшов висновку про наявність підстав для усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Фізичною особою - підприємцем Мотріченко О.В. подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Івано-Франківської  області  від 21.01.2021 у справі №909/460/18 та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити, посилаючись на те, що оскаржуване рішення прийняте з неправильним застосуванням норм  матеріального та порушенням норм процесуального права, позивачем не доведено обставини, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, рішення суду не грунтується на належних та допустимих доказах. 
Зокрема зазначає, що у схему земельної ділянки відведеної позивачу не входить площа спірного проїзду. Дана обставина встановлена рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 01.11.2017 у справі №909/897/17, яке набрало законної сили 11.01.2018 та яким відмовлено в позові Фермерському господарству "Спаське" до Спаської сільської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Фізичної особи-підприємця Мотріченко Орисі Василівни, с. Стопчатів, Косівський район, Івано-Франківська область про встановлення земельного сервітуту на частину земельної ділянки площею 0,0079га (загальна площа 0,0374га) кадастровий номер 2623287001:01:002:0114, яка розташована за адресою: Івано-Франківська область, Коломийський район, с. Спас, вул. Шашкевича ,123. Дане рішення залишено без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду у даній справі від 11.01.2018. У мотивувальній частині зазначених судових рішень також встановлено, що згідно плану земельної ділянки, що передана у оренду на території с. Спас ФГ "Спаське", а саме: опису меж, вбачається, що земельна ділянка межує від Б до В та від Д до Ж з землями сільської ради (вулицями) та з Л до А з землями сільської ради (дорога), а тому позивач має можливість здійснювати самостійно заїзд на надану йому в оренду земельну ділянку без користування земельною ділянкою, наданою в оренду гр.Мотріченко О.В. Також згідно плану земельної ділянки, що передана у оренду на території с. Спас ФГ "Спаське", ніякого проїзду чи проходу на земельній ділянці, переданій в оренду гр. Мотріченко О.В. , щодо якої стоїть вимога встановлення сервітуту не встановлено (не передбачено). Також у зазначених судових рішеннях судами встановлено, що згідно відповіді від 01.10.2015 Івано-Франківської філії ДП "Дніпромісто", генеральним планом села Спас, розробленим у 1985 році у масштабі 1:2000 був передбачений під"їзд на територію колишнього господарського двору, а новий генеральний план був розроблений у 2007 році у масштабі 1:5000 і деталізація під"їздів та підходів не передбачалась.
Також, скаржник зазначає, що правові підстави для визнання договору оренди від 10.06.2016 недійсним відсутні, оскільки у позивача відсутні правовстановлюючі документи на зайняття спірної земельної ділянки (проїзду). Заявлені позивачем позовні вимоги про визнання недійсним договору оренди землі, укладеного 10.06.2016 між скаржником та Спаською сільської радою не відповідають передбаченим ст16 ЦК України способам захисту права.
Скаржник наголошує, що право позивача скаржником не порушено, оскільки та частина земельної ділянки 0,0079га, яка перебуває в оренді скаржника та на яку претендує позивач використати в якості заїзду є в законному користуванні у ФОП Мотріченко О.В. і нічим у цьому місці заїзду до названого господарства не передбачено.
Також у доповненні до апеляційної скарги б/н від 25.02.2021 скаржник зазначив, що позивач - ФГ «Спаське», який не був учасником оспорюваного ним договору оренди землі, не довів факту порушення цим договором його прав та охоронюваних законом інтересів та не надав жодних належних та допустимих доказів того, що на час укладення спірного правочину бажаний для нього заїзд входив до площі наданої йому в користування земельної ділянки чи був і залишається єдиним можливим заїздом до його господарства, отже ні на час укладення спірного договору оренди землі, розгляду спору судом його права відповідачами порушені не були.
Також скаржник зазначає, що недоречним є посилання суду на рішення Спаської сільської ради від 24.10.2016 «Про надання дозволу на зміну цільового призначення орендованої земельної ділянки Мотріченко О.В.» як на підставу задоволення позову, оскільки це право сільської ради і ніяким чином не стосується об`єктів нерухомості, які є у приватній власності позивача.
Окрім того, на думку скаржника, посилання суду, що представлений для дослідження проект землеустрою щодо відведення скаржнику земельної ділянки за кадастровим номером 2623287001:01:002:0114 не відповідає вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування є помилковою, оскільки сама по собі така невідповідність не може бути підставою для визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, оскільки укладеним договором не порушено право чи законний інтерес позивача і воно може бути відновлене шляхом визнання цього договору недійсним.
На думку скаржника не стосуються предмета даного спору, питання, поставлені судом на вирішення земельно-технічних експертиз, отже суд вийшов за межі позовних вимог.
З огляду на вищевикладене, скаржник вважає, що при задоволенні позову не відбудеться відновлення порушеного права, оскільки позивач не є а ні землекористувачем, а ні власником зазначеної земельної ділянки.
Скаржник вважає, що у даній справі позивач оскаржив не дії Спаської сільської ради, а конкретний правочин, правовідносини щодо якого врегульовані нормами ЦК України та ЗК України, отже у суду не було підстав вважати дії цієї сільської ради незаконними з підставі неналежного її урядування.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Фермерське господарство «Спаське» у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти доводів скаржника, вважає апеляційну скаргу безпідставною та необгрунтованою, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду законним, обґрунтованим та таким, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді справи, судом вірно надано правову оцінку предмету спору, повно та всебічно досліджено обставини справи та правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.
Зокрема, зазначає, що суд на підставі поданих доказів та проведених експертиз дійшов висновку, що оспорюваний договір оренди суперечить вимогам чинного законодавства, порушує права позивача щодо користування його земельною ділянкою в частині під`їзного шляху до нежитлового приміщення площею 0,0079га, а отже позовна вимога про визнання договору недійсним підлягає задоволенню.
Позивач зазначає, що заїзд до адміністративного будинку із вул. Шашкевича можливий виключно через проїзд, який розташований на земельній ділянці 0,0079 га, яка, на праві оренди належить відповідачу - Фізичній особі - підприємцю Мотріченко Орисі Василівні. При цьому звертає увагу суду, що на момент укладення ФГ "Спаське" договору оренди земельної ділянки діяв генеральний план села Спас, розроблений у 1985 році, яким був передбачений під`їзд на територію колишнього господарського двору.
Позивач наголошує, що за висновком експерта  №17/3 від 26.04.2016 раніше існуючий заїзд до земельної ділянки, що знаходиться в користуванні ФГ "Спаське" входить до складу земельної ділянки, яка перебуває в користуванні ФОП Мотріченко О.В. згідно укладеного між відповідачами договору оренди від 10.06.2016.
Позивач переконаний, що спірний договір оренди від 10.06.2016 слід визнати недійсним, оскільки укладення останнього порушує охоронювані законом права ФГ "Спаське" на доступ і проїзд до земельної ділянки та об`єктів нерухомості фермерського господарства.
Також, позивач стверджує, що спірний договір оренди земельної ділянки загальною площею 0,0374 га кадастровий номер 2623287001:01:002:0114 є незаконним, оскільки технічна документація на земельну ділянку за кадастровим номером 2623287001:01:002:0114 та її затвердження не відповідають вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування.
Позивач зазначає, що фактично всі належні на праві власності як позивачу так і відповідачу ФОП Мотріченко О.В. об`єкти нерухомості-це об`єкти колишнього господарського двору, які були побудовані як єдиний цілісний комплекс з окремими господарськими будівлями різного значення і відповідними необхідними під`їзними шляхами для використання таких будівель.

Відповідач 1 не надано суду письмового відзиву на апеляційну скаргу, в судовому засіданні 06.04.2021 представником відповідача 1 викладено заперечення щодо вимог апеляційної скарги..

Процесуальні дії суду у справі.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.02.2021 справу №909/460/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Галушко Н.А., судді Желік М.Б., Орищин Г.В.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 16.02.2021 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Мотріченко Орисі Василівни у справі №909/460/18 залишено без руху. Апелянта зобов`язано усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки: надати (надіслати) на адресу Західного апеляційного господарського суду докази доплати судового збору в сумі 3 964,5 грн. та докази надсилання копії апеляційної скарги позивачу та відповідачу-1 з описом вкладення протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху. 
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 05.03.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Мотріченко Орисі Василівни б/н від 06.02.2021 на рішення Господарського суду Івано-Франківської від 21.01.2021 у справі №909/460/18, призначено розгляд справи №909/460/18 на 06.04.2021.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 06.04.2021 замінено відповідача-1 - Спаську сільську раду у справі №909/460/18 її правонаступником - Нижньовербізькою сільською радою (с. Нижній Вербіж, вул. Довбуша,1, Коломийський район, Івано-Франківська область, 78218). Оголошено перерву в судовому засіданні до 11.05.2021.
Представники позивача та скаржника в судовому засіданні підтримали доводи та заперечення щодо вимог апеляційної скарги. Також, представник скаржника висловила позицію щодо укладення мирової угоди, однак позивач зазначив, що на умовах останньої таке премирення є неможливим. Позивач просив залишити без змін оскаржуване рішення місцевого господарського суду, апеляційну скаргу - без задоволення.
Суд не визнавав обов`язковою явку в судове засідання учасників судового процесу.
Отже, в силу положень ч.12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України справу може бути розглянуто за відсутності уповноваженого представника відповідача 1.

Обставини справи

ФГ "Спаське" на праві власності належать нежитлові будівлі (тваринницька ферма площею 2269,3 кв.м., демонстраційний зал сільськогосподарської продукції з кафетерієм та офісно-побутовим приміщенням загальною площею 1580,3 кв.м., будинок тваринника загальною площею 471,1 кв.м.), що розташовані за адресою: вул. Шашкевича, 123в, с. Спас Коломийського району Івано-Франківської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності №15174456 від 23.12.2013р. (а.с. 16-18, т.1). Дані об`єкти розташовані на земельній ділянці площею 1,8894 га, кадастровий номер 2623288700:01:002:0030 (том І а.с. 16-18).
25.04.2004 Спаською сільською радою було прийнято рішення "Про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства", яким надано дозвіл позивачу  на виготовлення проекту відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства (том І, а.с. 26).
У 2005 році Коломийським районним відділом Івано-Франківської регіональної філії ДП "Центр земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" виготовлено Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ФГ "Спаське" для ведення фермерського господарства в с. Спас по вул. Шашкевича, Коломийського району, Івано-Франківської області (том І а.с.20).
20.01.2006 Спаською сільською радою прийнято рішення "Про надання земельної ділянки в оренду", згідно якого сільська рада вирішила затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ФГ "Спаське" в с. Спас по вул. Шашкевича для ведення фермерського господарства; надати в оренду земельну ділянку площею 1,8894 га Фермерському господарству "Спаське" терміном на 49 років для ведення фермерського господарства (том І, а.с. 53).
28.02.2006 між Спаською сільською радою (орендодавець) та ФГ "Спаське" (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки площею 1,8894 га для ведення фермерського господарства, яке знаходиться по вул. Шашкевича в с. Спас Коломийського району Івано-Франківської області терміном на 49 років (том І а.с. 51-52). Договір зареєстрований в Коломийському районному відділі Івано-Франківської регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України та земельних ресурсах" за № 040630500001 від 28.02.2006.
Згідно договору оренди від 28.02.2006 невід`ємною частиною договору є: план або схема земельної ділянки, рішення про передачу в оренду, акт приймання-передачі об`єкта оренди, проект відведення земельної ділянки.
Згідно плану земельної ділянки, що передана в оренду позивачу, вказані межі суміжних землекористувань, а саме: Від А до Б Чукур М.Ю., від Б до В землі сільської ради (вулиця), від В до Г Курліковська С.І., від Г до Д РЕМ ВАТ "Прикарпатобленерго", від Д до Ж  землі сільської ради (вулиця), від Ж до Л Гоянюк П.Д., від Л до А землі сільської ради (дорога) (том І а.с. 53).
На момент укладення зазначеного вище договору оренди земельної ділянки діяв генеральний план села Спас, розроблений у 1985 році, яким був передбачений під`їзд на територію колишнього господарського двору; даний факт визнається усіма учасниками справи.
У 2007 році був розроблений новий генеральний план в якому не передбачена деталізація під`їздів та підходів.
16.01.2012 земельною комісією Спаської сільської ради складено акт щодо погодження меж земельної ділянки між ФГ "Спаське" та власником нежитлової будівлі (санпропускника) Курліковською С.І. (том І а.с. 92).
17.01.2012 Спаською сільською радою було прийнято рішення № 297-9/2012 "Про затвердження акту земельної комісії", згідно якого сільська рада вирішила затвердити Акт земельної комісії від 16.01.2012 та погодити технічну документацію на виготовлення документів, що посвідчують право користування (оренди) на землю без підпису межівника ФГ "Спаське" в зв`язку із безпідставною незгодою підписання акту погодження меж технічної документації (том 1 а.с. 91-92).
22.11.2013, розглянувши заяву гр. Мотріченко Орисі Василівни жительки села Стовпчатів про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування 1/2 нежитлового приміщення (санпропускник) для подальшої передачі ділянки в оренду, Спаською сільською радою було прийнято рішення № 608-22/2013 "Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для комерційного використання" (том І а.с. 90) згідно якого сільська рада вирішила задоволити заяву гр. Мотріченко Орисі Василівни та дати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування 1/2 нежитлового приміщення (санпропускник) орієнтовно 0,0374 га для подальшої передачі ділянки в оренду. Рішення від 17.01.2012 № 296-9/2012 скасувати та вважати таким, що втратило чинність.
Голова ФГ "Спаське" Бежук М. звернувся до сільської ради із заявою про направлення земельної комісії для вирішення питання заїзду до ФГ "Спаське" від вулиці Шашкевича, про що 11.07.2014 складено Акт (том І а.с. 95).
24.07.2014 Спаською сільською радою прийнято рішення №753-28/2014, яким затверджено акт земельної комісії від 11.07.2014 та відмовлено голові ФГ "Спаське" в задоволенні заяви щодо вирішення питання заїзду до фермерського господарства та погодження межі між ФГ "Спаське" і власником нежитлового приміщення (санпропускника) (том І а.с. 93-94).
22.04.2015 Спаською сільською радою прийнято рішення №903-34/2015, яким затверджено акт земельної комісії від 20.04.2015 (том І а.с. 97) та відмовлено голові ФГ "Спаське" в задоволенні його заяви в частині відновлення заїзду із сторони санпропускника від вулиці Шашкевича, Кирничкової та іншої комунальної дороги (том І а.с. 96).
07.07.2015 Спаською сільською радою прийнято рішення №944-37/2015, згідно якого надано згоду громадянці Мотріченко Орисі Василівні на розроблення детального плану території в АДРЕСА_1 біля нежитлового будинку (санпропускника) (том І а.с.141).
21.07.2015 Спаською сільською радою прийнято рішення №958-37/2015 "Про розгляд усного звернення голови ФГ "Спаське" Бежука М.М. до голови Коломийської РДА по вирішенню питання додаткового заїзду до господарства ФГ "Спаське" (том І а.с. 290-291), згідно якого сільська рада вирішила відмовити голові ФГ "Спаське" у задоволенні його усного звернення про вирішення спірного питання стосовно додаткового заїзду до ФГ «Спаське» від вулиці Шашкевича між власником нежитлового приміщення (санпропускника) Мотріченко О.В. та КТП Коломийського МРЕМ. Направити клопотання до Коломийської РДА про надання юридичної допомоги щодо зменшення площі орендованої землі ФГ "Спаське" (звернення (додаток до рішення) (том І а.с. 102).
23.10.2015 Спаською сільською радою прийнято рішення №1017-39/2015, згідно якого затверджено проект детального планування території масиву забудови в селі Спас по вул. Шашкевича під будівництво нежитлового приміщення (том І а.с.142).
10.03.2016 Спаською сільською радою прийнято рішення "Про розгляд заяви власника нежитлового приміщення Мотріченко О.В. про затвердження акту земельної комісії щодо розгляду заяви" (том І а.с. 104), згідно якого сільська рада вирішила затвердити акт земельної комісії від 10.03.2016 (том І а.с. 105,106), звернутись до Коломийської РДА з проханням надання юридичної допомоги Мотріченко О.В. у вирішенні питання виготовлення документів, що посвідчують право оренди земельної ділянки для обслуговування нежитлового приміщення, яке знаходиться в с. Спас на земельній ділянці площею 0,0374 га згідно чинного законодавства.
Також, 10.03.2016 Спаською сільською радою прийнято рішення "Про розгляд звернення голови ФГ "Спаське" Бежука М.М. (том І а.с. 107), згідно якого сільська рада розглянула звернення голови ФГ "Спаське" з приводу призупинення оформлення установчих документів гр. Мотріченко Орисі Василівні на земельну ділянку та вирішила схвалити текст звернення до голови районної ради Романа Дячука, начальника Держгеокадастру Святослава Бучелюка, начальнику відділу містобудування та архітектури Костюку М.М. та голові ФГ "Спаське" Бежуку М.М. (звернення (додаток до рішення) (том І а.с. 108, 109).
Як зазначив суд першої інстанці, з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що ФГ "Спаське" неодноразово зверталось до Спаської сільської ради щодо відновлення заїзду із сторони санпропусника від вул. Шашкевича та встановлення додаткового заїзду до ФГ "Спаське" від вулиці Шашкевича між власником нежитлового приміщення (санпропусника) Мотріченко О.В. та КТП Коломийського МРЕМ, однак йому було відмовлено.
25.05.2016 Спаською сільською радою було прийнято рішення № 131-5/2016 "Про розгляд заяви Мотріченко Орисі Василівни жит. с. Стовпчатів Косівського району щодо передачі в оренду земельної ділянки" (том І а.с. 147).
10.06.2016 між Спаською сільською радою та гр. Мотріченко О.В. укладено договір оренди землі, згідно п.1 якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться на території Спаської сільської ради в АДРЕСА_1 (том І а.с. 144-146).
Пунктами 2, 3, 5, 6 зазначеного договору сторони погодили, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,0374 га, кадастровий номер земельної ділянки 2623287001:01:002:0114. На земельній ділянці розташовано об`єкт нерухомого майна, площею 27,4 кв.м. Цільове призначення земельної ділянки - для іншого сільськогосподарського призначення (обслуговування 1/2 нежитлового приміщення (санпропускника), землі громадської забудови. Земельна ділянка, яка передається в оренду, не має недоліків, що можуть перешкоджати її ефективному використанню.
Відповідно до п. 18 договору передача земельної ділянки в оренду здійснюється без розроблення проекту її відведення.
24.10.2016 Спаською сільською радою було прийнято рішення "Про надання згоди на зміну цільового призначення орендованої земельної ділянки Мотріченко Орисі Василівни (том І а.с. 143), згідно якого сільська рада вирішила дати дозвіл Мотріченко Орисі Василівні на зміну цільового призначення орендованої земельної ділянки з іншого сільськогосподарського призначення (обслуговування 1/2 нежитлового приміщення (санпропускника) на будівництво та обслуговування будівель торгівлі (магазин " ІНФОРМАЦІЯ_1 ").
Як вбачається із матеріалів справи, позивач вже звертався до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Спаської сільської ради за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ФОП Мотріченко Орисі Василівни, с. Стопчатів, Косівський район, Івано-Франківська область про встановлення земельного сервітуту. За результатами розгляду справи №909/897/17 судом прийнято рішення від 01.11.2017, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог та постановою Львівського апеляційного господарського суду від 11.01.2018 зазначене рішення залишено без змін.
Як вбачається із мотивувальної частини, судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно генплану (викопіювання) забудови с. Спас, заїзд до адміністративного будинку (будинок тваринника) та взагалі до орендованої ділянки ФГ "Спаське" можливий із вулиці Кирничкова, Шашкевича та проїздом між ділянками яку орендує ОСОБА_2 та ФГ' "Спаське" (а.с. 43, т. 1). Відповідно до розробленого проекту детального планування масиву забудови в с. Спас по вул. Шашкевича під будівництво нежитлового приміщення (викопіювання знаходиться в матеріалах справи) аналогічна ситуація щодо влаштування заїзду. Також згідно плану земельної ділянки, що передана у оренду на території с. Спас ФГ "Спаське", а саме: опису меж, вбачається, що земельна ділянка межує від Б до В та від Д до Ж з землями сільської ради (вулицями) та з Л до А з землями сільської ради (дорога), а тому позивач має можливість здійснювати самостійно заїзд на надану йому в оренду земельну ділянку без користування земельною ділянкою наданою в оренду гр. Мотріченко О.В . Також згідно плану земельної ділянки, що передана у оренду на території с. Спас ФГ "Спаське", ніякого проїзду чи проходу на земельній ділянці, переданій в оренду гр. Мотріченко О.В. , щодо якої стоїть вимога встановлення сервітуту не встановлено ( не передбачено).
Окрім того, позивачем не доведено неможливості задоволення своїх потреб в інший спосіб ніж встановлення земельного сервітуту через земельну ділянку площею 0,0079га (загальна площа 0,0374га) кадастровий номер 2623287001:01:002:0114, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .
З огляду на вищевикладене, враховуючи предмет даного спору, заперечення відповідачів щодо висновків земельно-технічної експертизи №17/з від 26.04.2016 на які позивач посилався на підтвердження своїх позовних вимог, суд призначив у справі судову земельно-технічну експертизу та висновком експерта від 17.09.2019 № 042/09-2019 встановлено можливість у Фермерського господарства "Спаське" здійснювати заїзд транспорту до нежитлового йому об`єкту нерухомості, а саме: нежитлового приміщення, демонстраційний зал сільськогосподарської продукції з кафетерієм та офісно-побутовим приміщенням та земельної ділянки за кадастровим номером 26232887000:002:0030, за адресою: АДРЕСА_3 не враховуючи земельну ділянку за кадастровим номером 2623287001:01:002:0114 за адресою: АДРЕСА_2 яка належить на правах оренди Фізичній особі-підприємцю Мотріченко Орисі Василівні на стадії проектної пропозиції (Додаток №6 зеленив колір), а саме:
заїзд-проїзд №2 - розміщений на західній стороні земельної ділянки, біля водонапірної башти, перпендикулярно до дороги (землі сільської ради) з наступними розмірами по периметру по ходу годинникової стрілки: 3,5м.п.; 26,65м.п.; 4,66м.п.; 29,62м.п. та площею - 0,0098Га;
заїзд-проїзд №3 - розміщений на східній стороні земельної ділянки, перпендикулярно до вул. Шашкевича з наступними розмірами по периметру по ходу годинникової стрілки: 3,5м.п.; 39,70м.п.; 18,60м.п.; 3,50м.п.; 15,15м.п.; 36,2бм.п., та площею - 0,0192Га;
заїзд-проїзд №4 - розміщений на південно-східній стороні земельної ділянки, перпендикулярно до вул. Шашкевича з наступними розмірами по периметру по ходу годинникової стрілки: 3,5м.п.; 38,34м.п.; 103,82м.п.; 18,60м.п.; 3,50м.п.; 100,37м.п.; 34,84м.п., та площею - 0,0485Га;
заїзд-проїзд №5 - розміщений на північній стороні земельної ділянки, перпендикулярно до вул. Кирничкова з наступними розмірами по периметру по ходу годинникової стрілки: 3,5м.п.; 41,13м.п.; 18,05м.п.; 3,50м.п.; 21,55м.п.; 44,26м.п., та площею - 0,219Га.
Можливість проїзду транспорту до будівель Фермерського господарства "Спаське", а саме: нежитлового приміщення, демонстраційний зал сільськогосподарської продукції з кафетерієм та офісно-побутовим приміщенням та земельної ділянки за кадастровим номером 26232887000:002:0030, за адресою: АДРЕСА_3 через земельну ділянку за кадастровим номером 2623287001:01:002:0114 яку орендує Фізична особа-підприємець Мотріченко Орися Василівна з урахуванням проекту реконструкції будівлі Мотріченко О.В. (санпропускник) під магазин може бути в тому випадку, коли з існуючого проїзду (Додаток №6 зелений колір, заїзд №1) буде забрано облицювальне каміння (Додаток №1-5 фото №5).
Враховуючи необхідність з`ясування обставин відповідності розробленої технічної документації на земельну ділянку за кадастровим номером 2623287001:01:002:0114 та її затвердження вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування, суд призначив у справі судову експертизу з питань землеустрою, проведення якої доручив Експертній службі МВС України Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру.
24.06.2020, до суду надійшов висновок експерта від 18.05.2020 № 19/24/2-244-СЕ/19 за результатами проведення судової експертизи з питань землеустрою (а.с. 89-118, том 2).
Також, суд першої інстанції, враховуючи необхідність з`ясування обставин відповідності розробленої технічної документації на земельну ділянку за кадастровим номером 2623287001:01:002:0114 та її затвердження вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування, суд призначив у справі судову експертизу з питань землеустрою.Відповідно до висновку експерта від 18.05.2020 № 19/24/2-244-СЕ/19 встановлено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки за кадастровим номером 2623287001:01:002:0114 не відповідає вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування;
Відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими  статтею 86 цього Кодексу. 

Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні постанови. Висновки суду.
Предметом спору у даній справі є визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та усунення перешкод у користуванні майном, шляхом розблокування існуючого проїзду
Згідно з ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.
Відповідно до ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків..
Згідно з ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 905/1227/17 від 27.11.2018).
Договір може бути визнаний недійсним за позовом особи, яка не була його учасником, у випадку встановлення судом порушення цим договором прав та охоронюваних законом інтересів позивача і воно може бути відновлене шляхом визнання договору недійсним.
Приймаючи рішення у даній справі про задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку, що спорюваний договір оренди суперечить вимогам чинного законодавства, порушує права позивача щодо користування його земельною ділянкою в частині під`їзного шляху до нежитлового приміщення площею 0,0079 га.
Однак, як зазначено судовою колегією вище, рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 01.11.2017 та постановою Львівського апеляційного господарського суду від 11.01.2018 у справі №909/897/17 встановлено, що згідно генплану (викопіювання) забудови с. Спас, заїзд до адміністративного будинку (будинок тваринника) та взагалі до орендованої ділянки ФГ "Спаське" можливий із вулиці Кирничкова, Шашкевича та проїздом між ділянками яку орендує ОСОБА_2 та ФГ' "Спаське" (а.с. 43, т. 1). Відповідно до розробленого проекту детального планування масиву забудови в с. Спас по вул. Шашкевича під будівництво нежитлового приміщення (викопіювання знаходиться в матеріалах справи) аналогічна ситуація щодо влаштування заїзду. Також згідно плану земельної ділянки, що передана у оренду на території с. Спас ФГ "Спаське", а саме: опису меж, вбачається, що земельна ділянка межує від Б до В та від Д до Ж з землями сільської ради (вулицями) та з Л до А з землями сільської ради (дорога), а тому позивач має можливість здійснювати самостійно заїзд на надану йому в оренду земельну ділянку без користування земельною ділянкою наданою в оренду гр. Мотріченко О.В . Також згідно плану земельної ділянки, що передана у оренду на території с. Спас ФГ "Спаське", ніякого проїзду чи проходу на земельній ділянці, переданій в оренду гр. Мотріченко О.В. , щодо якої стоїть вимога встановлення сервітуту не встановлено ( не передбачено).
Окрім того, позивачем не доведено неможливості задоволення своїх потреб в інший спосіб ніж встановлення земельного сервітуту через земельну ділянку площею 0,0079га (загальна площа 0,0374га) кадастровий номер 2623287001:01:002:0114, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно з ч.ч.4,7 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для господарського суду.
Преюдиціальність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні суду і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.
Правило про преюдицію спрямоване не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив у законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (див. рішення Суду у справах: Sovtransavto Holding v Ukraine no 48553/99, § 77, від 25.07.2002; Ukraine-Tyumen v Ukraine 22603/02, §§ 42 та 60, від 22.11.2007).
Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу геs judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.
З огляду на викладене судова колегія прийшла до висновку про відсутність підстав визнання недійсності договору оренди землі від 10.06.2016 між Спаською сільською радою та гр. Мотріченко О.В. , загальною площею 0,0374 га, кадастровий номер земельної ділянки 2623287001:01:002:0114, розташованої на території Спаської сільської ради в АДРЕСА_1 з підстав порушення прав позивача щодо можливості проїзду до фермерського господарства.
Позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що на час укладення договору оренди землі заїзд входив до площі наданої позивачу в користування земельної ділянки і є єдиним можливим заїздом на територію господарства останнього, а отже позивачем не доведено, які права останнього порушено відповідачем.
Щодо висновку суду про наявність підстав для усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою судова колегія зазначає наступне.
Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 Земельного кодексу України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною.
Згідно з ч.ч.1-3, 5 ст. 319 Цивільного кодексу власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язківвласник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.
Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст.391 Цивільного кодексу).
Відповідно до пп.«г» та «е» ч.1  ст.91 Земельного кодексу  власники ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних ділянок та землекористувачів, а також дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з установленням земельних сервітутів та охоронних зон.
Згідно зі  статтею 152 Земельного кодексу  держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. 
Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. 
Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.
Отже, з врахуванням наведеного, підставою для захисту права власності або права користування земельною ділянкою є наявність підтвердженого належними доказами права особи (власності або користування) щодо земельної ділянки, у даному випадку право користування заїздом, та порушення цього права.

Однак, як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції, оскільки спірна частина земельної ділянки, яку просить позивач використати в якості проїзду є в законному користування скаржника, право позивача у вчиненні йому перешкод у користуванні частиною земельної ділянки позивача у якості заїзду відповідачами не порушено. В матеріалах справи відсутній факт наявності у позивача права власності на спірну частину земельної ділянки (проїзд), факт порушення права позивача щодо користування земельною ділянкою з боку відповідачів не доведено належними та допустимими доказами.

За приписами статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).
Таким чином, у господарському процесі обов`язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог чи заперечень, коригується (співвідноситься) з правом суду прийняти чи не прийняти докази в контексті їхнього значення для справи, що і є предметом оцінки господарського суду.
Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
Згідно з ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
У відповідності до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Згідно із ст.277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За таких обставин, рішення Господарського суду Івано-Франківської області у даній справі підлягає скасуванню, у зв`язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. 

Судовий збір за розгляд справи в місцевому господарському суді та за перегляд рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку, відповідно до вимог ст.129 ГПК України, слід покласти на позивача у справі.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 277, 282, 284 ГПК України,

Західний апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Мотріченко Орисі Василівни б/н від 06.02.2021 (Вх.№ ЗАГС 01-05/561/21 від 10.02.2021) задоволити.
Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 21.01.2021 у справі №909/460/18  скасувати. В позові відмовити.
Стягнути із Фермерського господарства "Спаське" (АДРЕСА_3,78219, ідентифікаційний код 33278748) на користь Фізичної особи-підприємця Мотріченко О.В. (78620, Івано-Франківська область, Косівський район, с.Стопчатів, код ЄДРПОУНОМЕР_1) 6  607,50грн судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.
Місцевому господарському суду видати наказ.
          
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена  до Верховного Суду в порядку і строки встановлені статтями  287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 24.05.2021.
          
          Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя                                                                Галушко Н.А.

Суддя                                                                                     Желік М.Б.

Суддя                                                                                     Орищин Г.В.