ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 645/7296/20                                                Головуючий І інстанції -
Провадження № 33/818/723/21                                        Федорова О.В.
Категорія: ст. 124 КУпАП                                                Доповідач – Кружиліна О.А.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

14 травня 2021 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ        - Кружиліної О.А.
за участю секретаря                         - Михайлюка А.В.
потерпілих                                        - ОСОБА_1 
                                                       - ОСОБА_2 
представників                                 - ОСОБА_3 
                                                        - Абросимова О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_4 – адвоката Зябкіна Вадима Володимировича, потерпілого ОСОБА_2 на постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04 січня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_4  за статтею 124 КУпАП,- 

в с т а н о в и в :
01 грудня 2020 року працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 024611 стосовно ОСОБА_4 за статтею 124 КУпАП.
Згідно з вказаним протоколом 10 жовтня 2020 року о 15 годині 00 хвилин в м.Харкові на перехресті вул. Немишлянської та вул. Велозаводської, водій ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом Toyota, н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, виїжджаючи з другорядної дороги, не надав переваги у русі транспортному засобу Hyundai, н.з. НОМЕР_2 , допустив з ним зіткнення та в подальшому наїзд на транспортний засіб ВАЗ, н.з. НОМЕР_3 , від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальну шкоду. 
Своїми діями ОСОБА_4 порушив вимоги пунктів 12.3, 16.11 Правил дорожнього руху України (далі – ПДР України), за що відповідальність передбачена статтею 124 КУпАП.
Постановою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04 січня 2021 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.
Стягнено з ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 420,40 гривень.
Не погодившись з вказаною постановою, захисник ОСОБА_4 – адвокат Зябкін В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на однобічність та необґрунтованість оскаржуваної постанови судді.
Зокрема, посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 024611 від 01.12.2020 не складався на місці пригоди, а складався після того як подія відбулась й поліцейський на місці пригоди не був. Відповідно, цим доказом не може бути встановлена швидкість, хто рухався й по якій дорозі. 
Схемою дорожньо-транспортної пригоди від 10.10.2020 не може бути встановлена швидкість,хто рухався й по якій дорозі .
У схемі місця ДТП від 10.10.2020 не зазначено «місце зіткнення», що є порушенням підпункту 6 пункту 4 розділу VIIІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом № 1395 від 07.11.2015 (далі – Інструкція).
Судом, на думку захисника, необґрунтовано відмовлено у задоволенні клопотання про направлення матеріалів на доопрацювання та клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи.
Крім того, захисник зауважує, що строк накладення адміністративного стягнення, передбачений статтею 38 КУпАП, закінчився та наявні підстави для закриття провадження у справі.
Також, не погодившись з вказаною постановою, потерпілий ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову змінити та в описовій частині постанови викласти встановлені судом обставини даної ДТП в наступній редакції: «10 жовтня 2020 року о 15.00 год. на перехресті вул. Немишлянської та Велозаводської водій ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом Тойота, в супереч вимогам пунктів 12.3 та 16.ПДР України, не вибрав безпечної швидкості руху, виїжджаючи з другорядної дороги, не надав перевагу в русі транспортному засобу Хюндай, з яким допустив зіткнення, після чого - скоїв наїзд на транспортний засіб ВАЗ-2109, на правому передньому сидінні якого знаходився пасажир ОСОБА_2 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а ОСОБА_2 – тілесні ушкодження, з якими доставлений каретою ШМД до лікарні»; в резолютивній частини постанови вказати: « ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на один рік.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на порушення норм процесуального права щодо повноти і всебічності дослідження обставин ДТП та її негативних наслідків, що призвело до невірного викладення фабули справи і застосування до винуватця пригоди надмірно м`якого адміністративного стягнення.
Зокрема, зазначив, що з описової частини постанови від 04 січня 2021 року вбачається, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 024611 від 10 грудня 2020 року ОСОБА_4 10 жовтня 2020 року о 15.00 год. на перехресті вул. Немишлянської та Велозаводської, керуючи транспортним засобом Тойота, в супереч вимогам пунктів 12.3 та 16.11 ПДР України, не вибрав безпечної швидкості руху, виїжджаючи з другорядної дороги, не надав перевагу в русі транспортному засобу Хюндай, з яким допустив зіткнення, після чого скоїв наїзд на транспортний засіб ВАЗ-2109, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
З мотивувальної частини тієї ж постанови вбачається, що враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про особу водія ОСОБА_4 , відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд вирішив накласти на правопорушника відповідно до статті 124 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді штрафу 340,00 грн.
Одночасно з постанови виходить, що під час розгляду справи не були допитані усі часники, потерпіли і очевидці ДТП, з пояснень яких можливо було би дізнатися про те, що в момент наїзду автомобіля Тойота на правому передньому сидінні автомобіля ВАЗ-2109 перебував в якості пасажира він, де отримав тілесні ушкодження, з якими доставлений каретою ШМД до лікарні.
З урахуванням того, що після ДТП він продовжує хворіти до тепер, наслідки скоєного ОСОБА_4 правопорушення треба вважати важкими, що потребує застосування до нього найбільш суворого стягнення, передбаченого статтею 124 КУпАП, у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами на один рік.
Крім іншого, неправомірне виключення мене поліціантами з кола постраждалих в даній ДТП осіб, перешкодило йому прийняти участь у розгляді справи та створить значні складнощі під час розгляду цивільної справи про стягнення з ОСОБА_4 матеріального збитку та моральної шкоди від ДТП.
В судове засідання суду апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності –  ОСОБА_4 , його захисник – адвокат Зябкін В.В., потерпілий ОСОБА_5 не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не надали.
З врахуванням викладеного та виходячи з положень статей 268, 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу про адміністративне правопорушення за наявними в матеріалах справи доказами за відсутністю належним чином повідомлених осіб – ОСОБА_4 , його захисник – адвоката Зябкіна В.В., потерпілого ОСОБА_5 .
Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_1 та його представника – адвоката Крижановського М.В., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_4 – адвоката Зябкіна В.В., щодо апеляційної скарги ОСОБА_2 покладались на розсуд суду, пояснення потерпілого ОСОБА_2 та його представника – адвоката Абросимова О.С., які підтримали свою апеляційну скаргу та заперечували проти задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_4 – адвоката Зябкіна В.В., перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.
Притягаючи ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП, суддя виходив з тих обставин, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, оскільки ним порушено вимоги пунктів 12.3, 1611 ПДР України, його провина у скоєнні правопорушення доведена в повному обсязі.
З таким висновком судді погоджується й апеляційний суд, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до пункту 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пунктом 12.3 ПДР України встановлено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
На підставі пункту 16.11 ПДР Українина перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.
За порушення вказаних пунктів ПДР України передбачена адміністративна відповідальність за статтею 124 КУпАП.
Судовим розглядом встановлено, що 10 жовтня 2020 року о 15 годині 00 хвилин в м.Харкові на перехресті вул. Немишлянської та вул. Велозаводської, водій ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом Toyota, н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, виїжджаючи з другорядної дороги, не надав переваги у русі транспортному засобу Hyundai, н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , допустив з ним зіткнення та в подальшому наїзд на транспортний засіб ВАЗ, н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_5 , від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальну шкоду. Крім того, пасажир автомобіля ВАЗ, н.з. НОМЕР_3 – ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді забою грудної клітини, забою грудного відділу хребта та саден м`яких тканин спини, лівого колінного суглобу.
Зазначені обставини підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 024611 від 01.12.2020; протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, фототаблицею та схемою до нього; письмовими поясненнями ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , медичними довідками КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І.Мещанінова» Харківської міської ради від 10 жовтня 2020 року на ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 

.
Виходячи із встановлених обставин події ДТП, яка мала місце 10 жовтня 2020 року, вбачається, що водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем Toyota, н.з.  НОМЕР_1 , не дотримався вимог пунктів 12.3, 16.11 ПДР України, а саме виїжджаючи з другорядної дороги, не надав переваги у русі автомобілю  Hyundai, н.з.  НОМЕР_2 , під керуванням  ОСОБА_6 , який рухався по головній дорозі, та при виникненні небезпеки для руху автомобіля під його керуванням, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, що призвело до зіткнення автомобілів Toyota та Hyundai, а в подальшому наїзд на транспортний засіб ВАЗ, н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_5 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкоджень, а пасажир автомобіля ВАЗ ОСОБА_2 – тілесні ушкодження.
Апеляційний суд вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_4 суддею відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративного правопорушення. Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП. 
Доказів щодо спростування висновків судді про порушення ОСОБА_4 пунктів 12.3, 16.11 ПДР України матеріали справи не містять, не надано таких доказів і апеляційному суду.
При розгляді апеляційних скарг захисника ОСОБА_4 – адвоката Зябкіна В.В. та ОСОБА_2 апеляційним судом не встановлено неправильне застосування суддею норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_4 – адвоката Зябкіна В.В. щодо відсутності в схемі місця ДТП координатів місця зіткнення апеляційним судом до уваги не приймаються, оскільки спростовуються матеріалами справи.
Так, в схемі, яка є додатком до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 10.10.2020, як і в самому протоколі, зазначено, що ДТП відбулась на перехресті вул. Немишлянська та вул.Велозаводська (а.с. 3, 5-10).
Також в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_4 – адвокат Зябкін В.В. посилається на необґрунтовану відмову судом першої інстанції у задоволенні клопотань про направлення матеріалів на доопрацювання та призначення судової автотехнічної експертизи. Вказані доводи апеляційної скарги не є підставою для скасування постанови судді, оскільки не спростовують висновку судді про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП внаслідок порушення вимог пунктів 12.3, 16.11 ПДР України. 
Крім того, відмовляючи у задоволенні клопотання захисника про призначення вищезазначеної експертизи суддя навів мотиви та підстави такого рішення, з якими погоджується й суд апеляційної інстанції. 
Також, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_4 , апеляційний суд не вбачає підстав для повернення матеріалів для доопрацювання.
Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, вимоги частини 2 статті 251, статей 254, 256, 268 КУпАП, Інструкції, поліцейськими дотримано.
Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_4 – адвоката Зябкіна В.В. щодо закінчення строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого статтею 38 КУпАП, та наявності підстав для закриття провадження у справі не приймаються апеляційним судом до уваги з огляду на наступне.
Датою вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, є 10 жовтня 2020 року, а судове засідання в суді першої інстанції відбулось 04 січня 2021 року. Отже, на час винесення суддею постанови тримісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений частиною 2 статті 38 КУпАП, не сплив і правові підстави закриття провадження у справі на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП у апеляційного суду відсутні.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо необхідності посилення адміністративного стягнення, накладеного на ОСОБА_4 , апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки відповідно до вимог частини 9 статті 294 КУпАП у разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено.
Між тим, апеляційний суд приймає до уваги доводи апеляційної скарги  ОСОБА_2  про те, що у ДТП, яка мала місце 10 жовтня 2020 року внаслідок невиконання водієм  ОСОБА_4 , який керував автомобілемToyota, н.з. НОМЕР_1 , вимог пунктів 12.3, 16.11 ПДР України, ОСОБА_2 , який перебував в автомобілі ВАЗ, н.з. НОМЕР_3 , у якості пасажира, зазнав тілесних ушкоджень, що підтверджується довідкою КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І.Мещанінова» Харківської міської ради від 10 жовтня 2020 року та рапортом слідчого ВРЗуСТ СУ ГУНП в Харківській області (а.с. 22, 25). 
З врахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скаргизахисника ОСОБА_4 – адвоката Зябкіна В.В. висновків судді щодо наявності в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, внаслідок порушення ним пунктів 12.3, 16.11 ПДР України не спростовують, підстав для скасування постанови судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04 січня 2021 року та закриття провадження у справі на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП не встановлено. Також апеляційним судом не встановлено підстав для зміни постанови судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04 січня 2021 року за доводами апеляційної скарги ОСОБА_2 .

Керуючись ст. ст. 245, 251, 256, 278, 280, 283, 294, 295 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_4 – адвоката Зябкіна Вадима Володимировича та ОСОБА_2 – залишити без задоволення.
Постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04 січня 2021 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського 
апеляційного суду                                        О.А. Кружиліна