ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 601/578/20	Головуючий у 1-й інстанції Мочальська В.М. 	
Провадження № 22-ц/817/563/21 	Доповідач - Парандюк Т.С.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2021 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Парандюк Т.С. 
суддів -  Дикун С. І., Храпак Н. М., 
за участі секретаря - Стецюк М.А.
та сторін - ОСОБА_1 , представника Кременецького МВ ДВС Південно-Західного МРУ МЮ (м. Івано-Франківськ) Кулини Г.І. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 601/578/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської області від 11 березня 2021 року, ухваленого суддею Мочальською В.М., у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця, 

В С Т А Н О В И В:

       у лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на дії державного виконавця Кременецького відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Кулини Г.І. та просила суд скасувати постанову державного виконавця від 18 листопада 2020 року про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на кошти, які знаходяться на рахунку №  НОМЕР_1 відкритому у АТ КБ «ПриватБанк» на який перераховуються соціальні виплати від Управління соціального захисту населення Кременецької районної державної адміністрації та скасувати постанову державного виконавця від 18 листопада 2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. 
       Скаргу обґрунтовує тим, що у провадженні державного виконавця Кременецького відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Кулини Г.І. перебуває виконавчий лист Кременецького районного суду Тернопільської області 02 вересня 2020 року № 601/578/20 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь першої всеукраїнської кредитної спілки боргу в сумі 56165 гривень 66 копійок.
       Постановою державного виконавця від 30 вересня 2020 року накладено арешт на її грошові кошти, що містяться на рахунках у банках, в тому числі у АТ КБ «ПриватБанк».
       З довідки АТ «ПриватБанк» вбачається ОСОБА_1 на картку №  НОМЕР_1 , крім соціальних виплат можуть бути зараховані будь- які інші виплати (перекази). 
       Зазначає, що у зв`язку з накладенням державним виконавцем арешту на її грошові кошти, що містяться на рахунку для отримання соціальних виплат, вона не може отримати соціальні виплати, що поставило її у скрутне матеріальне становище.
       На звернення із заявою про зняття арешту з грошових коштів, що містяться на рахунку № НОМЕР_1 в АТ КБ «ПриватБанк», який відкритий на її ім`я та є рахунком для виплати соціальних виплат, державний виконавець повідомила, що подані нею документи не свідчать про використання рахунку виключно для отримання соціальних виплат або мають спеціальний режим використання, а також відсутні підстави передбачені Закон України "Про виконавче провадження" для зняття арешту з її коштів.
       Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 11 березня 2021 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця.
       В апеляційні скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Кременецького районного суду від 11 березня 2021 року та постановити нову, якою її скаргу на дії державного виконавця задовольнити у повному обсязі.
       В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначила, що судом першої інстанції зроблено неправомірний висновок, що рахунок №  НОМЕР_1 не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено, та зазначено, що кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, а тому втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат тощо) та набули статусу вкладу.
       Законом України "Про виконавче провадження" чітко вказана заборона про звернення стягнення на допомогу на дітей, передбачену законом.
        ОСОБА_1 отримує такі соціальні допомоги, як допомога на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях, яка призначена на підставі постанови КМУ від 13.03.2019 року № 250 "Деякі питання надання соціальної підтримки багатодітним сім`ям" та державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям, яка призначена на підставі постанови КМУ від 24.02.2003 року № 250 "Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям", що підтверджується довідками № 04/361 та№ 04/362 від 28 січня 2021 року, виданими Управлінням соціального захисту населення Кременецької РДА.
       Зазначені соціальні допомоги вона отримує на картковий рахунок №  НОМЕР_1 відкритий у АТ КБ "ПриватБанк", який відкривався спеціально для виплати соціальних виплат, що підтверджується довідкою № HIUN7O9V70L3RIHR від 02 лютого 2021 року та випискою по її картці № G09IE248BOJ5F23S від 02 лютого 2021 року.
       Враховуючи те, що соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям та допомога на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях, передбачена чинним законодавством і фактично така допомога є власністю дітей, а грошові кошти мають цільове призначення виключно в інтересах дітей, то відповідно така допомога є іншою допомогою на дітей у контексті пункту 10 частини 1 статті 73 Закону України "Про виконавче провадження", а відтак на такі допомоги не може бути звернено стягнення.
       Окрім того, судом першої інстанції не враховано і рішення Конституційного Суду України № 25рп/2009 від 07 жовтня 2009 року, в якому зазначено, що право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел та забезпечується статтями 7, 22, 46, 58, 68 Конституції України.
       Також не враховано і правової позиції Європейського суду з прав людини, а саме рішення Європейського суду з прав людини у рішенні по справі "Хонякіна проти Грузії" № 17767/08 від 19 червня 2012 року, право на соціальні виплати є майновим правом, передбаченим статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, і зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності.
       Начальник Кременецького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Максимлюк Вікторія подала відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 в якому зазначила, що державний виконавець визначила банківським установам порядок виконання постанови із застереженнями щодо накладення арешту на рахунки та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та які належать боржнику.
       Банківська установа на яку нормами статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" покладений обов`язок визначити статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника виконано. Зазначене свідчить про те, що банк також не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення. 
       За таких обставин, рахунок не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено, кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат тощо) та набули статусу вкладу.
       У судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала з мотивів, викладених в них.
       Державний виконавець Кременецького МВ ДВС Південно-Західного МРУ МЮ (м. Івано-Франківськ) Кулина Г.І. апеляційної скарги ОСОБА_1 не визнала, вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою.
       Розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційних скарг, заслухавши пояснення учасників процесу, доповідача, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
       Відмовляючи у задоволені заяви, суд першої інстанції виходив з того, що рахунок №  НОМЕР_1 не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено, кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат тощо) та набули статусу вкладу.
       З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів з огляду на наступне.
       Судом встановлено, що рішенням Кременецького районного суду від 27 липня 2020 року стягнуто із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь першої всеукраїнської кредитної спілки 54063,66 грн та 2102 грн у відшкодування судових витрат.
        02 вересня 2020 року Кременецьким районним судом Тернопільської області видано виконавчий лист № 601/578/20 про солідарне стягнення із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь першої всеукраїнської кредитної спілки боргу в сумі 56165, 66 грн (а.с. 61-63).
       На виконання рішення суду ОСОБА_1 сплачено тільки 7941,60 грн, а залишок становить 48223,98 грн.
       На підставі вказаного виконавчого листа державний виконавець Кременецького відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Кулина Г.І. постановами від 18 листопада 2020 року відкрила виконавче провадження № 63158214 та наклала арешт на грошові кошти ОСОБА_1 на її рахунках (а.с. 84, 85).
       Постановою державного виконавця Кременецького відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Кулина Г.І. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 18 листопада 2020 року визначено здійснювати відрахування із доходів боржника в розмірі 20 відсотків до виплати загальної суми боргу 61931,70 грн (а.с.87).
       Із заяв ОСОБА_1 від 01 грудня 2020 року та 15 грудня 2020 року вбачається, що вона зверталася до Кременецького відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) з проханням про зняття арешту з її коштів (а.с.88-92).
       З повідомлення Кременецького відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) № 34224 від 23 грудня 2020 року вбачається, що подані ОСОБА_1 документи не свідчать про використання рахунку виключно для отримання соціальних виплат або має спеціальний режим використання, а також відсутні підстави передбачені Законом України «Про виконавче провадження «для зняття арешту з коштів ( майна ) боржника (а.с. 93-95).
       З свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 20 вересня 1996 року вбачається, що ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 96). 
       З свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 13 лютого 1998 року вбачається, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 97).
       З свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 02 серпня 2000 року вбачається, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с. 98).
       З свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 25 вересня 2014 року вбачається, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 99).
       З свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 21 грудня 2016 року вбачається, що ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 100).
       Батьками всіх дітей є ОСОБА_7 та ОСОБА_1 
        ОСОБА_1 має право на пільги для багатодітних сімей, що стверджується посвідченням серії НОМЕР_7 від 08 грудня 2010 року (а.с.101).
       21 жовтня 2010 року ОСОБА_7 та ОСОБА_1 розірвали шлюб (свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_8 від 21 жовтня 2010 року). (а.с. 102)
       З довідки, виданої УСЗН Кременецької РДА від 28 січня 2021 року № 04/361 вбачається, що ОСОБА_1 знаходиться на обліку в УСЗН Кременецької РДА та отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям (а.с. 103).
       З довідки, виданої УСЗН Кременецької РДА від 28 січня 2021 року № 04/362 вбачається, що ОСОБА_1 знаходиться на обліку в УСЗН Кременецької РДА та отримує допомогу на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях (а.с.104).
       З довідок АТ «Приват Банк» вбачається, що ОСОБА_1 користується карткою 516875....8589 №  НОМЕР_1 
       З довідки АТ «ПриватБанк» вбачається, що ОСОБА_1 на картку 516875....8589 (№  НОМЕР_1 ), крім соціальних виплат можуть бути зараховані будь - які інші виплати (переказ) (а.с. 110). 
       Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.
       Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина«судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).
       За змістом статей 1, 5 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
       Відповідно до положень частини першої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
       Згідно з пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.
       Статтею 56 Закону № 1404-VIII передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.
       Пунктом 2 частини другої статті 48 Закону № 1404-VIII заборонено звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.
       Відповідно до частини третьої статті 52 Закону № 1404-VIII не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.
       Згідно з абзацом другим частини другої статті 59 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.
       Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 59 Закону № 1404-VIII підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.
       Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, поточний рахунок рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.
       Судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому стаття 48 Закону № 1404-VIII встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.
       Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону № 1404-VIII повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону № 1404-VIII .
       Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону № 1404-VIII).
       Кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на банківський рахунок переходять у власність останнього, який має виключне право розпорядження ними, а банк у свою чергу в межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунка клієнта (здійснює зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо) і не є набувачем цих коштів.
       Кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат) та набули статус вкладу.
       Такого висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд України у постанові від 24 червня 2015 року у справі № 6-535цс15.
       Велика Палата Верховного Суду від зазначеного висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах не відступала.
       Постановою державного виконавця Кременецького відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Кулина Г.І. від 18 листопада 2020 року накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_1 , які знаходяться на картковому рахунку №  НОМЕР_1 в АТ КБ «ПриватБанк», який відкритий на ім`я ОСОБА_1 та використовується для виплати їй соціальних виплат УСЗН Кременецької РДА та на яку можуть бути зараховані будь які виплати (перекази). 
       Наведені обставини підтверджуються довідкою-випискою виданою АТ «ПриватБанк» від 02 лютого 2021 року за карткою №  НОМЕР_1 і додатковими картками договору, сформованим за період з 08 вересня 2016 року.
       Із змісту постанови державного виконавця Кременецького відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Кулина Г.І. від 18 листопада 2020 року про накладення арешту на кошти боржника вбачається, що державний виконавець визначила банківським установам порядок її виконання, із застереженням щодо накладення арешту на рахунки та/або звернення стягнення на які заборонено законом та які належать боржнику (а.с.86).
       АТ КБ «ПриватБанк», на яке нормами статті 52 Закону № 1404-VIII покладений обов`язок визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника на рахунку №  НОМЕР_1 виконало. Зазначене свідчить про те, що банк не визнав цей рахунок, що має спеціальний режим використання та кошти на ньому такими, на які Законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення. 
       Доказів того, що зазначений рахунок відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмежувальним режимом використання, накладення арешту на кошти якого заборонено, матеріали справи не містять.
       Зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 50 Закону № 1404-VIII на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим законом; а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 50 цього Закону. Також арешт може бути знятий судом у порядку оскарження відмови виконавця зняти арешт з коштів, призначених для виплати заробітної плати. В матеріалах справи такі докази відсутні.
       Отже, за таких обставин, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що рахунок №  НОМЕР_1 не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено, кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат тощо) та набули статусу вкладу, а тому правильно відмовив у задоволенні позову.
       Доводи апеляційної скарги про порушення судом норми статті 73 Закону України "Про виконавче провадження" не заслуговують на увагу, оскільки визначення правового статусу рахунку належить банку.
       Інші наведені у апеляційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки цим судом, який їх обґрунтовано спростовував.
       Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
       Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлена у справі ухвала є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування, за наведеними у скарзі доводами, апеляційний суд не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.
       У відповідності до вимог п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати за розгляд справи в апеляційній інстанції покласти на ОСОБА_1 .

       Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, 

       П О С Т А Н О В И В:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
       Ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської області від 11 березня 2021 року - залишити без змін.
       Судові витрати покласти на ОСОБА_1 в межах нею понесених.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
       Повний текст постанови складено 04 червня 2021 року.

Головуюча                                                                        Т.С. Парандюк

Судді:                                                                         С.І. Дикун

                                                                                Н.М. Храпак