УХВАЛА

19 квітня 2021 року 
м. Київ
справа № 620/5051/20
адміністративне провадження № К/9901/12350/21
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Радишевської  О.Р. (далі – Суд), 
перевіривши касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2021 року в справі №620/5051/20 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, стягнення коштів,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , у якому просив: 
– визнати протиправною бездіяльність щодо непроведення повного розрахунку при звільненні;
– стягнути середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні, а саме: невиплату компенсації за невикористану додаткову відпустку, передбачену пунктом 12 частини першої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2015-2018 року за період із 26 травня 2018 року по день фактичного розрахунку – 12 жовтня 2020 року,  із розрахунку 261,93 грн у день у сумі 227879,10 грн із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особам рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 січня 2021 року позов задоволено частково: 
– визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо непроведення зі ОСОБА_1 на день звільнення 25 травня 2018 року повного розрахунку при звільненні;
– зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період із 26 травня 2018 року  (дата звільнення) по 12 жовтня 2020 року (дата остаточного розрахунку);
– у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 січня 2021 року залишено без руху та надано десятиденний строк на усунення недоліків апеляційної скарги з дня отримання ухвали шляхом: надання доказів сплати судового збору у розмірі 1261,20 грн.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2021 року апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 січня 2021 року повернуто скаржнику на підставі частини другої статті 298 КАС України, оскільки не усунуто недоліку апеляційної скарги.
08 квітня 2021 року до Верховного Суду надіслано касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від                          11 березня 2021 року в справі №620/5051/20.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, Суд дійшов висновку про необхідність її повернення з таких підстав.
Згідно з частиною третьою статті 55 КАС України юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.
Підпунктом 11 пункту 161 розділу XV «Перехідні положення»  Конституції України  передбачено, що з 01 січня 2017 року у Верховному Суді та судах касаційної інстанції представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті  131-1  та статті  1312  Конституції України  здійснюється виключно прокурорами або адвокатами.
Відповідно до частин третьої, четвертої статті 1312 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.
Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.
За змістом частин першої, третьої статті 59 КАС України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи, зокрема, довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.
Частинами шостою, восьмою цієї ж норми визначено, що оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи. У разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.
Із доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що касаційну скаргу в справі №620/5051/20 від імені військової частини НОМЕР_1 підписано тимчасово виконуючим обов`язки командира майором В Лебідем. На підтвердження повноважень скаржник  долучив копію наказу №64 від 31 березня 2021 року, зі змісту якого убачається, що відповідно до наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 18 березня 2021 року №133 майор ОСОБА_2 прибув та приступив до тимчасового виконання обов`язків командира військової частини НОМЕР_1 .
Водночас у матеріалах касаційної скарги відсутня копія наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 18 березня 2021 року №133, а відтак повноваження тимчасово виконуючого обов`язки командира майора В Лебідя на підписання та подання касаційної скарги не є підтвердженими.
Відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо касаційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.
За такого правового регулювання та обставин справи касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню.
Керуючись статтями 55, 59, 332 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2021 року в справі №620/5051/20 повернути особі, що її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя:                                                                                                     О.Р. Радишевська