УХВАЛА

12 квітня 2021 року  
Київ
справа №200/12944/19-а
адміністративне провадження №К/9901/9692/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Желєзного І.В. та Стрелець Т.Г., перевіривши касаційну скаргу Ясинуватської районної ради 
на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 квітня 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року у справі
за позовом приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" 
до Ясинуватської районної ради Донецької області, 
треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Інжиніринговий центр "Екскон", Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області, 
про визнання протиправними та нечинними рішень,
УСТАНОВИВ:
17 березня 2021 року Ясинуватська районна рада (далі також - скаржник, відповідач), звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 квітня 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року.
Як вбачається з оскаржуваних судових рішень та матеріалів касаційної скарги, предметом розгляду у даній справі є визнання протиправним та нечинним рішення № 959/50-VI від 19 жовтня 2018 року Ясинуватської районної ради Донецької області про затвердження технічної документації з нормативно грошової оцінки земельних ділянок за межами населених пунктів Красногорівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області загальною площею 276,5 га, яка перебуває у постійному користуванні ПрАТ "Авдіївський коксохімічний завод" для виробничих потреб з експлуатації золошламонакопичувача, породовідвалу, пруданакопичувача та про затвердження технічної документації з нормативно грошової оцінки земельних ділянок за межами населених пунктів Орлівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області загальною площею 49,1 га, яка перебуває у постійному користуванні ПрАТ "Авдіївський коксохімічний завод" для виробничих потреб з експлуатації проммайданчика.
08 лютого 2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" від 15 січня 2020 року № 460-IX.
У зв`язку з цим, відповідно до частин першої та четвертої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
В обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що оскаржувані судові рішення прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права.
На підтвердження своїх доводів у касаційній скарзі відповідач вказує, що в оскаржуваних судових рішеннях суди неправильно застосували норми матеріального права, а саме положення статті 92 Земельного кодексу України, статті 1 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" від 11 вересня 2003 року № 1160-IV (далі - Закон № 1160-IV). У зв`язку з чим дійшли неправомірного висновку, визнавши спірні рішення нормативно-правовим регуляторним актом та вказавши, що індивідуалізація рішення фактично не виключає можливості користування іншими особами земельними ділянками. Крім того, касатор наголошує, що така правова позиція не відповідає висновкам Верховного Суду щодо застосування вказаних норм матеріального права, висловлених у постановах від 08 травня 2018 року у справі № 461/8220/13-а, від 16 жовтня 2018 року у справі №      522/7868/13 та від 27 листопада 2018 року у справі №      826/2507/18.
Також касатор зазначає, що суд апеляційної інстанції дійшов хибного висновку про відсутність доказів на підтвердження оприлюднення розпорядження з переліком питань, що відносяться на розгляд сесії на неправильному застосуванні норм у зв`язку з тим, що застосував норми статті 5, частини першої статті 15, статті 24 Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13 січня 2011 року № 2939-VI (далі - Закон № 2939-VI), частини третьої статті 24, частини десятої статті 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР) без врахування висновку Верховного суду, висловленого у постановах від 12      березня 2020 року у справі № 278/3142/16-а, від 15 квітня 2020 року у справі №818/294/18 та від 22 грудня 2020 року у справі №      551/35/17, що полягає у тому, що порушення порядку оприлюднення проекту рішення та самого рішення про добровільне об`єднання територіальних громад ради не може бути підставою для скасування такого рішення.
До того ж, скаржник наголошує, що суди попередніх інстанцій порушили норми процесуального права, зокрема статтю 9 КАС України, та вийшли за межі позовних вимог. Касатор встановив, що такі дії суперечать правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 10 квітня 2020 року у справі № 820/1047/17 (за загальним правилом, суд не може виходити за межі позовних вимог, тобто не може застосовувати інший спосіб захисту, ніж зазначив позивач у позовній заяві). 
Крім того, на думку скаржника, суди не врахували, що копії письмових доказів, доданих до матеріалів справи позивачем не засвідчені належним чином та є недопустимими, таким чином суди порушили вимоги статей 59, 94 КАС України, а також не врахували позиції Верховного Суду, висловлені у постанові від 08 травня 2019 року у справі № 160/7887/18 де зазначено, що відсутність на копії напису про її засвідчення "Згідно з оригіналом" чи в іншому словесному виразі дає підстави вважати її такою, що не посвідчена в установленому порядку та у постанові від 11 липня 2018 року у справі № 904/8549/17, де зазначено, що докази, одержані з порушенням порядку, встановленого законом є недопустимими.
Водночас касатор звертає увагу,  на те, що суди не взяли до уваги відсутність доказів направлення копії відповіді на відзив та доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи, чим порушили норми пункту 2 частини четвертої статті 162 та 163 КАС України.
Таким чином, проаналізувавши підстави, на яких подано касаційну скаргу, доводи скаржника зазначені в обґрунтування необхідності прийняття її до розгляду касаційним судом, враховуючи складність та предмет спору, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 квітня 2020 року та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року, з метою з`ясування правильності застосування судами положень статті 92 Земельного кодексу України, статті 1 Закону № 1160-IV, статті 5, частини першої статті 15, статті 24 Закону № 2939-VI, частини третьої статті 24, частини десятої статті 46 Закону № 280/97-ВР, статей 9, 59, 94 КАС України. Колегія суддів також перевірить необхідність врахування при вирішенні спірних правовідносин висновків Верховного Суду, висловлених у постановах від 08 травня 2018 року у справі № 461/8220/13-а, від 11 липня 2018 року у справі № 904/8549/17, від 16 жовтня 2018 року у справі №      522/7868/13 та від 27 листопада 2018 року у справі №      826/2507/18, від 08 травня 2019 року у справі № 160/7887/18, від 12 березня 2020 року у справі № 278/3142/16-а, від 15 квітня 2020 року у справі №818/294/18 та від 22 грудня 2020 року у справі №      551/35/17, від 10 квітня 2020 року у справі № 820/1047/17.
Касаційна скарга подана у строк, передбачений статтею 329 КАС України, відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні. 
Керуючись статтями 248, 328, 334, 335, 338, 355, 359 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Ясинуватської районної ради на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 квітня 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року за позовом приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" до Ясинуватської районної ради Донецької області, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Інжиніринговий центр "Екскон", Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області про визнання протиправними та нечинними рішень.
2. Витребувати з Донецького окружного адміністративного суду справу № 200/12944/19-а.
3. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів (за їх наявності) разом з ухвалою про відкриття касаційного провадження.
4. Встановити для учасників справи строк до 30 квітня 2021 року для подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу (у формі, встановленій частинами першою та другою статті 338      КАС України з висловленням позиції стосовно кожної з підстав касаційного оскарження: неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права), доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
5. Роз`яснити учасникам справи, що у разі не виконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд, відповідно до статті 149 КАС України, може застосувати заходи процесуального примусу.
6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді                                                                                                              Я.О. Берназюк
                                                                                                              І.В. Желєзний
                                                                                                              Т.Г. Стрелець