ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

16 червня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/2394/21	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Білак С.В. (доповідач),  суддів:  Олефіренко Н.А., Шальєвої В.А.,  розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08.04.2021 року в адміністративній справі №280/2394/21 (суддя у 1 інстанції Конишева О.В.) за позовом  Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про скасування постанови,- 
ВСТАНОВИВ:
Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області звернулося з позовом до суду до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в якому просило скасувати постанову відповідача від 16.03.2021 року ВП№63097992 про накладення на позивача штрафу у розмірі 5100,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.05.2020 року у справі №280/2206/20 ним здійснено нарахування пенсії ОСОБА_1 у розмірі 66592,66 грн. Відповідача листом 05.10.2020 року за вих. №0800-0802-6/51689 повідомлено про вказані обставини та зазначено також, що виплата донарахованої пенсії за цей період проводитиметься відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року №637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», проте, оскаржуваною постановою на позивача накладено штраф у розмірі 5100,00 грн. за невиконання рішення суду. Водночас, Законом України «Про виконавче провадження» встановлена відповідальність боржника саме за невиконання судового рішення без поважних причин, а не за несвоєчасне його виконання. Також зазначає, що згідно чинного законодавства не вбачається можливості здійснити вищевказану виплату, оскільки її фінансове забезпечення визначається Кабінетом Міністрів України та виплата здійснюється на умовах окремого порядку. Отже, невиконання рішення суду в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. 
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 08.04.2021 року у задоволені позову відмовлено. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що Верховний Суд України не одноразово зазначав, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутністю відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів. 
Справа судом розглянута  в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду у суді апеляційної інстанції, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20.05.2020 року у справі № 280/2206/20 задоволені частково позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії. Зобов`язано Головне управління поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії з 01.09.2017 року, а також виплатити заборгованість по пенсії, що утворилась з 01.09.2017 року.
23.12.2020 року до Відділу надійшов виконавчий лист № 280/2206/20, виданий 02.09.2020 року Запорізьким окружним адміністративним судом, про зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії з 01.09.2017 року, а також виплатити заборгованість по пенсії, що утворилась з 01.09.2017 року.
22.09.2020 року постановою державного виконавця відділу ВП № 63097992 відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документа та зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.
Листом від 05.10.2020 року за вих. №0800-0802-6/51689 боржник повідомив про часткове виконання рішення суду в частині нарахування пенсії, а саме ОСОБА_1 нараховано 66592,66 грн.
Щодо виплати донарахованої суми боржником повідомлено, що відповідно до вимог підпункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України №637 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року №778» призначена соціальна виплата з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачується на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.
28.01.2021 року на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно направлено вимогу державного виконавця, якою зобов`язано направити до відділу підтвердження виконання виконавчого листа №280/2206/20, виданого 02.09.2020 року Запорізьким окружним адміністративним судом.
10.02.2021 року на адресу відділу надійшло повідомлення №0800-0902-6/9527 від 09.02.2021 року Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області яким боржник повідомив про часткове виконання рішення суду в частині нарахування пенсії, а саме ОСОБА_1 нараховано 66592,66 грн.
Щодо виплати донарахованої суми боржником повідомлено, що відповідно до вимог підпункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України №637 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року №778» призначена соціальна виплата з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачується на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.
Згідно із звернення стягувача № КО-12197982 від 07.03.2021 року встановлено, що боржником не поновлено виплату пенсії стягувачу.
16.03.2021 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Частюком Віталієм Олександровичем прийнято постанову про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. на ГУ ПФУ в Запорізькій області за невиконання рішення суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинами, колегія суддів виходить з наступного. 
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VІІІ (далі - Закон №1404-VІІІ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VІІІ примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Частинами першою статті 5 Закону №1404-VІІІ передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Відповідно до частини першої, пунктів першого частини другої статті 18 Закону №1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. 
Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (пункти 1, 16 частини третьої, частина четверта статті 18 Закону №1404-VІІІ).
За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною). (ч. 6 ст. 26 Закону №1404-VІІІ).
Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення врегульовано статтею 63 Закону №1404-VІІІ.
Так, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. (ч. 1, 2 ст. 63 Закону №1404-VІІІ).
За правилами, встановленими ч. 1 ст. 75 Закону №1404-VІІІ у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.
Таким чином, невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону № 1404-VIII. Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин, про що вірно зазначив суд першої інстанції у рішенні.
Поважними, в розумінні наведених норм Закону № 1404-VIII, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.
З матеріалів справи слідує, рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.05.2020 року у справі № 280/2206/20 позивачем не виконано в повному обсязі, при цьому останній вважає, що невиконання судового рішення має поважні причини, оскільки відповідне рішення суду виконується органами    Пенсійного фонду в межах покладених судом зобов`язань, з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством. Так, не виплата пенсії проводиться у зв`язку з відсутністю бюджетного фінансування на відповідні цілі та відсутністю порядку виплати. 
Так, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що посилання скаржника на постанову Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року №637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам»  як на поважну підставу невиконання судового рішення є протиправним, оскільки боржник не має права застосовувати до спірних правовідносин приписи такої постанови, а повинен виконати рішення суду відповідно до зазначеної в ньому резолютивної частини.
Крім того, відповідно до правової позиції Європейського суду у справі «Кечко проти України» (рішення від 08 листопада 2005 року), органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.
При цьому, слід наголосити, що згідно із звернення стягувача № КО-12197982 від 07.03.2021 року боржником не поновлено виплату пенсії стягувану, що підтверджується Списком №1 на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки в АТ «Ощадбанк» за період з 16.07.2020 року по 16.07.2020 року, в той час як рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20.05.2020 року у справі №280/2206/20 зобов`язано орган Пенсійного фонду поновити   ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії з 01.09.2017 року, а також виплатити заборгованість по пенсії, що утворилась з 01.09.2017 року. 
Таким чином, позивачем не лише не виконано майнові зобов`язання щодо нарахування та виплати пенсії, а і не виконано немайнові зобов`язання щодо поновлення позивачу пенсії. 
Посилання пенсійного органу на наявний у ОСОБА_1 статус внутрішньо переміщеної особи, як на підставу для невиплати їй сум перерахованої пенсії, є хибними, так як право відповідної особи на отримання пенсійних виплат встановлено у ході розгляду судової справи № 280/2206/20.
Посилання позивача на правову позицію Верховного Суду відповідно до якої невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутністю відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, колегією суддів не приймаються, оскільки яз зазначалося раніше, позивачем, зокрема, не було виконано рішення суду в частині поновлення пенсії, що в свою чергу не залежить від наявності коштів. 
За таких обставин, наведені позивачем причини невиконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.05.2020 року не є поважними, а відтак спірна постанова є правомірною та підстави для її скасування відсутні. 
З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно з`ясовані обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права та норми процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції судового рішення.
Керуючись статтями  241-245,  250,  315,  316,  321,  322,  327,  329 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08.04.2021 року в адміністративній справі №280/2394/21 - залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08.04.2021 року в адміністративній справі №280/2394/21 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.   

Головуючий - суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва