ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 року	Львів	Справа № 1940/1352/18 пров. № А/857/7631/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді –                                       Кушнерика М.П.
суддів –                                                            Пліша М.А., Ніколіна В.В.
за участю секретаря судового засідання –   Юник А.А.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року, прийняте суддею Мартиць О.І. в м.Тернопіль, о 14 годині 33 хвилині, повний текст складено 04 березня 2021 року, у справі № 1940/1352/18 за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства "Галіція Дистилері" до Головного управління ДПС у Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Офіс великих платників податків ДПС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -  

                                                   ВСТАНОВИВ:

В липні 2018 року приватне акціонерне товариство "Галіція Дистилері" звернулось до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Тернопільській області форми "Ш" №0001114004 від 18.04.2018, яким позивача на підставі пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України зобов`язано сплатити штраф у розмірі 1184777,21 грн, що становить 20% суми акцизного податку у розмірі 5923886,05 грн, погашеного із затримкою більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати грошового зобов`язання.
Позовні вимоги обґрунтовує помилковістю висновку контролюючого органу, зробленого за результатами камеральної перевірки даних, задекларованих ПАТ "Галіція Дистилері" у податкові звітності з акцизного податку за період з 30.05.2016 по 30.03.2018, про порушення встановлених термінів сплати узгодженого (визначеного) грошового зобов`язання з акцизного податку, оскільки залишено поза увагою списання безнадійного податкового боргу згідно постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.10.2016 у справі № 826/1484/16, що безпосередньо впливає на визначення дати погашення акцизного податку за період, який був охоплений перевіркою. Відповідач зараховує сплачені позивачем кошти на погашення пені та штрафних санкцій, а не податкового зобов`язання, що, в свою чергу, зумовлює неправильне визначення дати погашення (сплати) зобов`язання з акцизного податку, а також кількість днів затримки сплати цих зобов`язань, зазначеними в акті перевірки.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року позов задоволено.

Не погодившись з даним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, з підстав неповного з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що відповідно до облікових даних платника податків ПАТ "Галіція Дистилері" перебуває на обліку в Бучацькій ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області з 01.01.2017, так як перейшло з іншої ДПІ, а саме Офісу великих платників ДФС з податковим боргом по платежу акцизний податок у розмірі 42091891,23 грн. Відповідно до висновку акта камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з акцизного податку від 11.04.2018 №1402/19-00-40-00/31274359 позивачем порушено граничні терміни сплати податкових зобов`язань на суму 5923886,05 грн і штраф у розмірі 1184777,21 грн на суми узгодженого та своєчасно несплаченого позивачем акцизного податку оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням №0001114004 від 18.04.2018 нараховано правомірно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Просить скасувати рішення суду та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду – без змін. Вважає, що судом повно та об`єктивно досліджено обставини справи та дано правильну юридичну оцінку.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, представника відповідача, яка просить задоволити апеляційну скаргу, представника позивача, яка просить залишити без змін рішення суду, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДФС у Тернопільській області було проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з акцизного податку ПАТ "Галіція Дистилері", за результатами якої складено акт від 11.04.2018 № 1402/19-00-40-00/31274359.
Згідно висновку акта дані камеральної перевірки свідчать про порушення встановлених термінів сплати узгодженого (визначеного) грошового зобов`язання з акцизного податку за період з 30.05.2016 по 30.03.2018, а саме згідно декларації №9100938070 від 17.06.2016 затримка сплати 608 днів на суму 472384,15 грн та 579 днів затримка сплати на суму 1295267,85 грн, декларації №  9080868782 від 19.05.2016 затримка сплати 610 днів 793167,20 грн, декларації № 9149472649 від 18.08.2016 затримка сплати 577 днів на суму 1295540,15 грн та на суму 55124,85 грн затримка сплати 547 днів, декларації № 9170648628 від 16.09.2016 затримка сплати 546 днів на суму 734459,85 грн, декларації № 9123830656 від 19.07.2016 затримка сплати 578 днів на суму 1277942,00 грн. 
Відповідно до акта № 1402/19-00-40-00/31274359 від 11.04.2018 та на підставі пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України 18.04.2018 Головним управління ДФС у Тернопільській області прийнято податкове повідомлення-рішення № 0001114004, яким затримку на 610, 608, 579, 578, 577, 547, 546 календарних днів сплати грошового зобов`язання в сумі 5923886,05 грн. зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 1184777,21 грн.
27.04.2018 ПАТ "Галіція Дистилері" подало скаргу за № 208 на податкове повідомлення-рішення № 0001114004 від 18.04.2018, яка рішенням Державної фіскальної служби України від 27.06.2018 № 21917/6/99-99-11-03-01-25 залишена без задоволення 
Не погодившись із податковим повідомленням-рішенням № 0001114004 від 18.04.2018, позивач звернувся до суду із даним позовом.  

Задовольняючи позов суд дійшов висновку, що порушення строків сплати узгоджених податкових зобов`язань з акцизного податку безнадійного податкового боргу, який виник станом на 31.12.2014 і станом на 28.05.2019, дату постановлення Окружним адміністративним судом міста Києва ухвали у справі № 826/1484/16, якою, встановлено протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків ДФС, у зв`язку з невиконанням постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.10.2016 у справі № 826/1484/16, не списаний. Такий зв`язок пояснюється тим, що кожного разу при сплаті позивачем поточних платежів по акцизному податку, відповідач спрямовував їх на погашення заборгованості по цих платежах за минулий період. Тому у позивача постійно існували прострочення сплати податкового зобов`язання з акцизного податку.
Тобто, внаслідок допущених порушень відповідачем невірно здійснений обрахунок штрафу, застосованого до ПАТ "Галіція Дистилері" спірним податковим повідомленням-рішенням № 0001114004 від 18.04.2018.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Частина друга статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України зазначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) грошовим зобов`язанням, у свою чергу, є сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового та іншого законодавства.
Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Відповідно до пунктів 54.1 та 54.5 статті 54 ПК України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою. Якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до пунктів 57.1 та пунктів 7.3 статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
Пунктом 87.9 статті 87 ПК України передбачено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Відповідно до пункту 101.1 статті 101 ПК України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.
Положеннями пунктів 101.4 та 101.5 статті 101 ПК України визначено, що органи стягнення відкликають розрахункові документи, якими передбачено стягнення пені, штрафних санкцій та безнадійного податкового боргу, списаних відповідно до цього Кодексу.
Згідно постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.10.2016 у справі № 826/1484/16 визнано протиправною відмову Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників податку у списанні безнадійного податкового боргу в розмірі 3840500,27 грн, що утворився станом на 31.12.2014 та зобов`язано Міжрегіональне головне управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників списати безнадійний податковий борг в розмірі 3840500,27 грн., що утворився станом на 31.12.2014. Дана постанова суду залишена в силі ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2017 та постановою Верховного Суду від 30.10.2018.
Відповідно до судових рішень у справі № 826/1484/16 у контролюючого органу виник обов`язок зі списання безнадійного податкового боргу позивача, що утворився станом на 31.12.2014 в розмірі 3840500,27 грн.. 
Тобто, не списання безнадійного податкового боргу, згідно постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.10.2016 у справі № 826/1484/16 вплинуло на правильність визначення дати погашення (сплати) грошового зобов`язання з акцизного податку за період, що був охоплений перевіркою, а також на кількість днів затримки сплати цих зобов`язань.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.05.2019 у справі № 826/1484/16, зокрема, встановлено протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків ДФС, у зв`язку з невиконанням постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.10.2016 у справі № 826/1484/16.
В ухвалі Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.05.2019 у справі № 826/1484/16 суд дійшов висновку, що на підставі пункту 126.1 статті 126, підпункту 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України до виконання Офісом великих платників постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 жовтня 2016 року по справі №826/1484/16, внаслідок зарахування коштів, сплачених товариством, в рахунок погашення безнадійного податкового боргу позивача в розмірі 3840500,27 грн., який утворився станом на 31.12.2014 і який підлягав списанню згідно з судовим рішенням, і спричиненого таким зарахуванням невірного відображення у особовому рахунку позивача сум і строків оплати позивачем податкових зобов`язань за всі наступні після 31.12.2014 податкові періоди - штрафи за несвоєчасну сплату грошових зобов`язань з акцизного податку та пеня нараховувались в особовому рахунку позивача неправильно.
Колегія суддів також не приймає до уваги твердження представника відповідача про правильність встановленого порушення термінів сплати акцизного податку за період з 30.05.2016 по 30.03.2018, який зазначений в акті від 11.04.2018 № 1402/19-00-40-00/31274359, а зазначає, що саме протиправна бездіяльність відповідача щодо невиконання рішення суду, що набрало законної сили, і несписання безнадійної податкової заборгованості мала наслідком зарахування акцизного податку, сплачених позивачем за поточними платежами, у рахунок погашення зобов`язань минулих періодів і, відповідно, спричинила появу боргу  за більш пізні періоди, що кваліфіковано податковим органом як порушення статті 57 ПК України.
Колегія суддів приймає до уваги, що обставини порушення контролюючим органом черговості розподілу коштів, сплачених позивачем в рахунок погашення акцизного податку в період 2015-2017 роки, що свідчить про неправильність визначення дат та сум сплати товариством акцизного податку, встановлені постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.03.2019 у справі № 819/1785/17, яка залишена без змін постановою Верховного Суду від 23.06.2020, а також рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 26.09.2019 у справі № 819/857/18, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2020.
В межах даних справ досліджувалось питання сплати акцизного податку за період з 30.10.2014 по 30.06.2017 року та з 30.03.2016 по 28.12.2017 і встановлено невірне відображення відповідачем в облікових даних позивача сум та строків сплати акцизного податку, що зумовило неправильне нарахування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату вказаного податку в досліджуваному періоді. 
Колегія суддів зазначає, що платник податків щодо податкового боргу якого ухвалене рішення про визнання податкового боргу безнадійним та його списання, на підставі положень статті 101 ПК України має легітимні очікування стосовно звільнення від податкового обов`язку щодо сплати підтвердженого в судовому порядку безнадійного податкового боргу. Такі легітимні очікування безпосередньо пов`язані із положеннями статей 124 Конституції України та 14 КАС України, якими регламентовано обов`язковість судових рішень, ухвалених іменем України, та нормою частини другої статті 19 Конституції України відповідно до якої органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідне рішення щодо списання безнадійного податкового боргу також зумовлює раціональне сподівання такого боржника на те, що після відповідного рішення про зобов`язання податкового органу списати безнадійний борг у нього не виникають додаткові зобов`язання, пов`язані з таким боргом.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 червня 2020 року по справі № 819/1785/17.
Таки чином, фактичною підставою для нарахування позивачу штрафних санкцій на підставі оскарженого податкового повідомлення-рішення слугувало порушення податковим органом правил зарахування платежів з податкових зобов`язань зі сплати акцизного податку, а, відтак, таке податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню як протиправне.
Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина четверта статті 78 КАС).
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З врахуванням наведеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції підставно задоволено адміністративний позов.
Доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції з наведених вище мотивів, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення  суду без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст..ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

                                                    ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області – залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року у справі № 1940/1352/18, – без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	М. П. Кушнерик 	
судді	 	М. А. Пліш 	
 	 	В. В. Ніколін  	
Повне судове рішення складено 29.06.21