УХВАЛА 
7 червня 2021 року
м. Київ
 
справа № 548/168/19
провадження № 61-4921ск21
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О.,  
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей виконавчого комітету 
Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області,
 
розглянувши заяву судді Карпенко Світлани Олексіївни про самовідвід у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей виконавчого комітету 
Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, про зміну визначеного способу участі у вихованні дитини за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 18 червня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 10 лютого 2021 року,  
ВСТАНОВИВ:
У січні 2019 року  ОСОБА_1 звернулася з позовом до  ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей виконавчого комітету 
Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, про зміну визначеного способу участі у вихованні дитини.
Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 18 червня 2020 року позов задоволено частково.
Змінено визначений судовим рішенням у справі № 548/205/16-ц спосіб участі ОСОБА_2 у вихованні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Встановлено ОСОБА_2 графік побачень із сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :
- спілкування з дитиною щовівторка та щочетверга з 17 до 19 години за місцем проживання ОСОБА_1 : квартира АДРЕСА_1 ;
- спілкування з дитиною щосуботи з 10 до 17 години за місцем проживання ОСОБА_1 : квартира 
АДРЕСА_1 .
 
У визначені дні спілкування батька і сина дозволено перебування дитини з батьком без присутності матері.
У визначені дні спілкування батька і сина дозволено відвідування дитячих розважальних закладів, парків, стадіонів, культурно-масових та розважальних заходів, ураховуючи погодні умови та не порушуючи режиму харчування дитини, турбуючись про стан здоров`я, без присутності матері.
Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 768,40 грн у відшкодування судового збору. 
Постановою Полтавського апеляційного суду від 10 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 18 червня 2020 року - без змін. 
31 березня 2021 року подана касаційна скарга ОСОБА_2 на рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 18 червня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 10 лютого 2021 року, повний текст якої складено 22 лютого 2021 року.
Автоматизованою системою документообігу суду 2 квітня 2021 року для розгляду справи визначено колегію суддів у складі судді-доповідача Карпенко С. О., суддів: Ігнатенка В. М., Стрільчука В. А.
Ухвалою Верховного Суду від 9 квітня 2021 року поновлено ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 18 червня 2020 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 10 лютого 2021 року у цій справі; касаційну скаргу залишено без руху і надано заявнику десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.
У травні 2021 року до касаційного суду від ОСОБА_2 надійшла виправлена касаційна скарга та заява про відвід судді-доповідача Карпенко С. О. від участі у розгляді справи.
Ухвалою Верховного Суду від 19 травня 2021 року визнано необґрунтованою заяву ОСОБА_2 про відвід судді-доповідача Карпенко С. О. від участі у розгляді справи № 548/168/19; заяву про відвід судді-доповідача Карпенко С. О. передано для вирішення у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України, іншому судді.
Ухвалою Верховного Суду від 4 червня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід судді-доповідача Карпенко С. О. від участі у розгляді справи № 548/168/19. 
Згідно з пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом. 
У світлі прецедентної практики Європейського суду з прав людини об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім (рішення у справах «Моріс проти Франції» і «Михайлова проти України»).
Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді (Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради Організації Об`єднаних Націй від 27 липня 2006 року).
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно із пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
Суддя підлягає відводу (самовідводу), також за наявності обставин, встановлених статтею 37 ЦПК України (частина друга 36 ЦПК України).
Відповідно до частин першої, другої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.
Заява судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Карпенко С. О. про самовідвід мотивована тим, що вона брала участь у розгляді касаційної скарги  ОСОБА_2 на рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 23 вересня 2016 року та рішення апеляційного суду Полтавської області від 3 листопада 2016 року у справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області, про визначення порядку та способів участі у вихованні малолітньої дитини, за наслідками якої 26 червня 2018 року Верховним Судом прийнято постанову про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення апеляційного суду Полтавської області від 3 листопада 2016 року - без змін, що може викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.
За таких обставин і з метою уникнення будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді та забезпечення довіри учасників справи до судових рішень Верховного Суду, заява судді Карпенко С. О. про самовідвід у розгляді вказаної справи підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 36, 39, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Заяву судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Карпенко Світлани Олексіївни про самовідвід задовольнити. 
Касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 18 червня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 10 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей виконавчого комітету Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, про зміну визначеного способу участі у вихованні дитини передати на повторний автоматизований розподіл для визначення складу колегії суддів у порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України. 
Ухвала оскарженню не підлягає. 
Суддя                                                                                                                          С. О. Карпенко