УХВАЛА
8 червня 2021 року
м. Київ
справа №659/976/18
провадження №51-2242ск21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                     ОСОБА_1 ,
суддів                                  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
вивчивши матеріали касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Херсонського апеляційного суду від 8 лютого 2021 року,  
встановив:
Ухвалою колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12 травня 2021 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишено без руху через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК та надано строк на усунення недоліків протягом десяти днів із дня отримання її копії. При цьому останньому було роз`яснено, що у випадку неусунення недоліків касаційну скаргу буде повернуто.
У межах наданого строку засуджений повторно звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на вказане судове рішення. Проте, як видно зі змісту поданої скарги вимоги ст. 427 КПК знову не дотримано,виявлені недоліки не усунуто, оскільки подана скарга за змістом аналогічна тій, яку було залишено без руху.
Зокрема, повторноне погоджуючись з наданою районним судом оцінкою доказів у справі, з якою погодився і суд апеляційної інстанції, та які, на його думку, не обґрунтовують його винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122,              ч. 1 ст. 162 КК, ОСОБА_4 не наводить у ній аргументів щодо неправильного застосування судом апеляційної інстанції закону України про кримінальну відповідальність з огляду на положення  ст. 413 КПК, що вплинуло на законність прийнятого судового рішення, і тягне за собою обов`язкове його скасування  з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції на підставі, передбаченій    п. 2 ч. 1  ст. 438  цього Кодексу.
Вказуючи на невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та даним про його особу, засуджений знову не наводить у скарзі обґрунтувань у чому саме полягає явна несправедливість заходу примусу, що                  з урахуванням положень ст. 414 КПК є підставою для скасування оспорюваного судового рішення  відповідно п. 3 ч. 1  ст. 438 цього Кодексу.
Крім того, засудженийзнову не вказує й на конкретні порушення закону, які, на його думку, були допущені апеляційним судом при апеляційній перевірці вироку                                        (за аналогічними доводами сторони захисту) зважаючи на приписи статей 404, 409, 419 КПК, а відтак, повторно не наводить обґрунтувань у доведеність своїх доводів про незаконність ухвали цього суду.
Також, зазначаючи у новій касаційній скарзі про істотні порушення судом апеляційної інстанції вимог кримінального процесуального закону, які, на його думку, вплинули на законність оскаржуваного рішення, ОСОБА_4 не наводить обґрунтувань необхідності обов`язкового скасування ухвали                              з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438  КПК відповідно до ст. 412 цього Кодексу.  
Згідно з ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Оскільки засуджений ОСОБА_4 у встановлений строк недоліки касаційної скарги не усунув, така підлягає поверненню.
На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд  
постановив:
Касаційну скаргузасудженого ОСОБА_4 на ухвалу Херсонського апеляційного суду від 8 лютого 2021 року разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

 
ОСОБА_1                               ОСОБА_2                         ОСОБА_3