П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

18 червня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 916/3445/19	
Головуючий в 1 інстаії: Вовченко О.А.
                                    
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого           судді                     -            Джабурія О.В.
суддів                                          -            Вербицької Н.В.
 -            Кравченка К.В.
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційними скаргами комунальної установи "ОДЕСРЕКЛАМА" Одеської міської ради та виконавчого комітету Одеської міської ради на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року по справі за позовом комунальної установи "ОДЕСРЕКЛАМА" Одеської міської ради до обслуговуючого кооперативу "ЖЕМЧУЖИНА ИТАЛЬЯНСКОГО БУЛЬВАРА" , третя особа - Головне управління Держспоживслужби в Одеській області, про зобов`язання вчинити дії, -  

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА 
НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ 

До Господарського суду Одеської області 18 листопада 2019 року надійшла позовна заява комунальної установи "ОДЕСРЕКЛАМА" Одеської міської ради до обслуговуючого кооперативу "ЖЕМЧУЖИНА ИТАЛЬЯНСКОГО БУЛЬВАРА" про зобов`язання обслуговуючого кооперативу "ЖЕМЧУЖИНА ИТАЛЬЯНСКОГО БУЛЬВАРА" усунути перешкоди комунальній установі "ОДЕСРЕКЛАМА" Одеської міської ради у здійсненні демонтажу протиправно розміщених дахових рекламних конструкцій розміром 5м х 6м х 1 сторону у кількості 2 (двох) штук з написом "KADORR" та зображенням голуба з гілкою в дзьобі, зазначених в акті фіксації №003418/19 від 23.05.2019 року та приписі про усунення порушень №01-20/2621 від 24.05.2019 року, шляхом надання доступу на дах будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Італійський бульвар, 1-Б.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 25.02.2020 року у задоволенні позову відмовлено.
Також додатковим рішенням Господарського суду Одеської області заяву обслуговуючого кооперативу "ЖЕМЧУЖИНА ІТАЛЬЯНСКОГО БУЛЬВАРА" від 28.02.2020 року за вх.№2-236/20 в порядку ст.244 ГПК України про прийняття додаткового рішення по справі №916/3445/19 задоволено. Стягнуто з комунальної установи "ОДЕСРЕКЛАМА" Одеської міської ради на користь обслуговуючого кооперативу "ЖЕМЧУЖИНА ІТАЛЬЯНСКОГО БУЛЬВАРА" витрати на професійну правову допомогу в сумі 7749 (сім тисяч сімсот сорок дев`ять) грн. 20 коп.
19 листопада 2020 року постановою Південно-Західного апеляційного господарського суду апеляційні скарги комунальної установи "ОДЕСРЕКЛАМА" Одеської міської ради задоволено частково, рішення Господарського суду Одеської області від 25.02.2020 року та додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 10.03.2020 року у справі №916/3445/19 скасовано. Провадження у справі 916/3445/19 закрито. Матеріали справи №916/3445/19 передано до Одеського окружного адміністративного суду.
Підставою для закриття провадження у справі та передачі справи до Одеського окружного адміністративного суду у постанові Південно-Західного апеляційного господарського суду зазначено, з посиланням на статті 231 та 278 Господарського процесуального кодексу України, порушення позивачем правил предметної підсудності.
01 грудня 2020 року матеріали справи №916/3445/19 надійшли до Одеського окружного адміністративного суду та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу передано на розгляд судді Вовченко О.А.
Ухвалою від 07 грудня 2020 року прийнято до провадження справу №916/3445/19  та позов комунальної установи "ОДЕСАРЕКЛАМА" Одеської міської ради до обслуговуючого кооперативу "ЖЕМЧУЖИНА ИТАЛЬЯНСКОГО БУЛЬВАРА" про зобов`язання вчинити дії залишено без руху. Встановлено позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії
16 грудня 2020 року до суду від комунальної установи "ОДЕСРЕКЛАМА" Одеської міської ради за вх. №53635/20 надійшла належним чином оформлена позовна заява з доказами направлення її відповідачу.
Ухвалою від 22 грудня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву комунальної установи "ОДЕСРЕКЛАМА" Одеської міської ради (вх. №53635/20). Відкрито провадження у адміністративній справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 23.05.2019 року КУ "ОДЕСРЕКЛАМА" зафіксовано розміщення обслуговуючим кооперативом "ЖЕМЧУЖИНА ИТАЛЬЯНСКОГО БУЛЬВАРА" дахової конструкції розміром 5м х 6м х 1 сторону у кількості 2 (двох) шт. з написом "KADORR" та зображенням голуба з гілкою в дзьобі та рекламного засобу на фасаді розміром 5м х 2,5м х 1 сторону у кількості 1 шт. за адресою: м. Одеса, Італійський бульвар, 1-Б без відповідного дозволу, про що складено акт фіксації №003418/19 від 23.05.2019 року та 24.05.2019 року управлінням реклами було винесено припис про усунення порушень №01-20/2621 з вимогою здійснити демонтаж конструкцій протягом п`яти днів з моменту отримання даного припису, який не оскаржено. Оскільки вимоги припису не були виконані і рекламні конструкції продовжували розміщуватись без дозвільних документів, управління реклами видало направлення на проведення демонтажу протиправно розміщених рекламних засобів за №373/1/01-21 від 04.11.2019 року, яке не оскаржено. Позивач вказує, що 05.11.2019 року КУ "ОДЕСРЕКЛАМА" було організовано та здійснено виїзд за адресою: м. Одеса, Італійський бульвар, 1-Б для проведення демонтажу протиправно розміщених ОК "ЖЕМЧУЖИНА ИТАЛЬЯНСКОГО БУЛЬВАРА" рекламних засобів, однак у допуску було відмовлено інженером ОК "ЖЕМЧУЖИНА ИТАЛЬЯНСКОГО БУЛЬВАРА" Василевським Денисом Сергійовичем, про що у присутності останнього було складено акт недопуску до об`єкта демонтажу (копія додається). Створення відповідачем перешкод, зокрема, у здійсненні повноважень КУ "ОДЕСРЕКЛАМА" з демонтажу рекламних засобів згідно направлення управління реклами фактично унеможливлює ефективну реалізацію компетенції позивача у спірних правовідносинах та взагалі нівелює завдання правового регулювання цього питання.
Ухвалою суду від 09 лютого 2021 року у задоволенні заяви представника відповідача про передачу матеріалів справи №916/3445/19 до Верховного Суду відмовлено.
Суд зазначає, що ухвала від 22 грудня 2020 року направлялась на адресу відповідача за номером поштового відправлення 6530002417872, однак повернулась до суду не врученою з відміткою відділення поштового зв`язку "за закінченням терміну зберігання".

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року у задоволенні адміністративного позову комунальної установи "ОДЕСРЕКЛАМА" Одеської міської ради до обслуговуючого кооперативу "ЖЕМЧУЖИНА ИТАЛЬЯНСКОГО БУЛЬВАРА" про зобов`язання обслуговуючого кооперативу "ЖЕМЧУЖИНА ИТАЛЬЯНСКОГО БУЛЬВАРА" усунути перешкоди комунальній установі "ОДЕСРЕКЛАМА" Одеської міської ради у здійсненні демонтажу протиправно розміщених дахових рекламних конструкцій розміром 5м х 6м х 1 сторону у кількості 2 (двох) штук з написом "KADORR" та зображенням голуба з гілкою в дзьобі, зазначених в акті фіксації №003418/19 від 23.05.2019 року та приписі про усунення порушень №01-20/2621 від 24.05.2019 року, шляхом надання доступу на дах будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Італійський бульвар, 1-Б – відмовлено.
На вказане рішення суду комунальна установа "ОДЕСРЕКЛАМА" Одеської міської ради та виконавчий комітет Одеської міської ради подали апеляційні скарги. Апелянти просять скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Апелянти в своїх апеляційних скаргах зазначають, що судом першої інстанції при ухваленні рішення неправильно застосовані норми матеріального права та допущено порушення норм процесуального права; висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи; у зв`язку з чим, на думку апелянта, рішення є незаконними та такими, що підлягають скасуванню.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав. 

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

01.05.2019 року управлінням реклами Одеської міської ради було видано направлення про проведення інвентаризації №43/01-19 на підставі рішення Одеської міської ради від 23.12.2011 року №1631-VІ «Про затвердження правил благоустрою території міста Одеси» (текстової частини) у новій редакції, рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 22.04.2008 року №434 «Про затвердження Правил розміщення зовнішньої реклами в міста Одесі» у новій редакції та рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 14.02.2008 року №178 «Про порядок розміщення вивісок на території міста Одеси».
Направлення видане старшому інспектору відділу інспекційної роботи комунальної установи «ОДЕСРЕКЛАМА» Одеської міської ради на проведення перевірки/інвентаризації правомірності розташування зовнішньої реклами та вивісок у Суворовському, Приморському, Київському, Малиновському районах міста Одеси.
Відповідно до Акту фіксації недотримання вимог Правил розміщення зовнішньої реклами в м. Одесі, Порядку розміщення вивісок на території м. Одеси від 23.05.2019 року, місце здійснення фіксації: бульвар Італійський 1-Б, найменування юридичної особи або фізичної особи: обслуговуючий кооператив "ЖЕМЧУЖИНА ИТАЛЬЯНСКОГО БУЛЬВАРА" , код ЄДРПОУ/ІПН 42931630, юридична адреса: 65020, Одеська обл., м. Одеса, Італійський бульвар, будинок 1А зафіксовано: 1.Вид конструкції: Зовнішня реклама; 2.Тип конструкції, розмір, площа, кількість тощо: 1) Дахова конструкція 2 шт. розмір: 5х6х1, 2) Рекламний засіб на фасаді 1шт., розмір: 0,5х2,5х1ст. 3.Технічний стан (зовнішній вигляд, наявність дефектів): задовільний; 4.Освітлення конструкції: з підключенням до електромереж; 5.Наявність дозвільних документів: відсутні.
На Акті фіксації недотримання вимог Правил розміщення зовнішньої реклами в м.Одесі, Порядку розміщення вивісок на території м. Одеси від 23.05.2019 року визначено місце для фотофіксації, в якому розміщена фотофіксація багатоповерхової будівлі.
Також на другому аркуші Акту фіксації недотримання вимог Правил розміщення зовнішньої реклами в м. Одесі, Порядку розміщення вивісок на території м. Одеси від 23.05.2019 року, містяться фото окремих фрагментів будівлі (4 фото).
В приписі управління реклами Одеської міської ради на ім`я обслуговуючого кооперативу «ЖЕМЧУЖИНА ИТАЛЬЯНСКОГО БУЛЬВАРА» від 24.05.2019 року №01-20/2621 щодо усунення порушень вимог  Закону України «Про рекламу», Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених  Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 року №2067 (із змінами та доповненнями), Правил розміщення зовнішньої реклами в місті Одесі у новій редакції, затверджених рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 22.04.2008 року №434 (із змінами та доповненнями), Правил благоустрою території міста Одеси (текстова частина) у новій редакції, затверджених рішенням Одеської міської ради від 23.12.2011 року №1631-VI (із змінами та доповненнями), встановлених актом фіксації №003418/19 від 23.05.2019 року за місцем розташування рекламного засобу: м. Одеса, бульвар Італійський 1-Б, в порушення ст. 16 Закону України «Про рекламу», п. 3. Типових правил, п. 6.1. Правил розміщення зовнішньої реклами у місті Одесі, зазначено: 1) Дахова конструкція 2 шт. розмір: 5х6х1, 2) Рекламний засіб на фасаді 1шт., розмір: 0,5х2,5х1ст зазначається, що вимагається здійснити демонтаж конструкції протягом 5 днів з моменту отримання даного припису. У разі невиконання цього припису, конструкція буде демонтована силами комунальної установи «ОДЕСРЕКЛАМА» Одеської міської ради.
04.11.2019 року управлінням реклами Одеської міської ради було видано направлення на проведення демонтажу №373/1/01-21.  
Також в матеріалах справи міститься акт про недопуск до об`єкта демонтажу від 05.11.2019 року, складений комунальною установою «ОДЕСРЕКЛАМА» Одеської міської ради. 
Отже, посилаючись на вищенаведені обставини комунальна установа «ОДЕСРЕКЛАМА» Одеської міської ради звернулась до суду з відповідним позовом.
Вирішуючи дану справу в апеляційному провадженні, колегія суддів приходить до наступних висновків.
ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційна, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади рекламної діяльності в Україні, регулювання відносин, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами врегульовано Законом України «Про рекламу». Дія цього Закону не поширюється на відносини, пов`язані з розповсюдженням інформації, обов`язковість розміщення та оприлюднення якої визначено іншими законами України. Дія цього Закону не поширюється на оголошення фізичних осіб, не пов`язані з підприємницькою діяльністю.
Положеннями статті 1 Закону України «Про рекламу» (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено наступні терміни, а саме: реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару; внутрішня реклама - реклама, що розміщується всередині будинків, споруд, у тому числі в кінотеатрах і театрах під час, до і після демонстрації кінофільмів та вистав, концертів, а також під час спортивних змагань, що проходять у закритих приміщеннях, крім місць торгівлі (у тому числі буфетів, кіосків, яток), де може розміщуватись інформація про товари, що безпосередньо в цих місцях продаються; зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.
Правила розміщення зовнішньої реклами врегульовані статтею 16 Закону України «Про рекламу» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), а також Типовими правилами розміщення зовнішньої реклами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2003 р. № 2067 (далі – Типові правила № 2067).
Так, відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про рекламу», розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Під час видачі дозволів на розміщення зовнішньої реклами втручання у форму та зміст зовнішньої реклами забороняється. Зовнішня реклама на територіях, будинках та спорудах розміщується за згодою їх власників або уповноважених ними органів (осіб). Стягнення плати за видачу дозволів забороняється.
Частиною другою статті 16 Закону України «Про рекламу» визначені вимоги, яким повинна відповідати зовнішня реклама, а саме: розміщуватись із дотриманням вимог техніки безпеки та із забезпеченням видимості дорожніх знаків, світлофорів, перехресть, пішохідних переходів, зупинок транспорту загального користування та не відтворювати зображення дорожніх знаків; освітлення зовнішньої реклами не повинно засліплювати учасників дорожнього руху, а також не повинно освітлювати квартири житлових будинків; фундаменти наземної зовнішньої реклами, що виступають над поверхнею землі, можуть бути декоративно оформлені; опори наземної зовнішньої реклами, що розташована вздовж проїжджої частини вулиць і доріг, повинні мати вертикальну дорожню розмітку, нанесену світлоповертаючими матеріалами, заввишки до 2 метрів від поверхні землі; нижній край зовнішньої реклами, що розміщується над проїжджою частиною, у тому числі на мостах, естакадах тощо, повинен розташовуватися на висоті не менше ніж 5 метрів від поверхні дорожнього покриття; у місцях, де проїжджа частина вулиці межує з цоколями будівель або огорожами, зовнішня реклама може розміщуватися в одну з фасадами будівель або огорожами лінію.
Порядок надання дозволів на розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах визначають Типові правила розміщення зовнішньої реклами, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2003р. №2067.
Відповідно до визначення пункту 2 Типових правил, дозвіл - документ установленої форми, виданий розповсюджувачу зовнішньої реклами на підставі рішення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, який дає право на розміщення зовнішньої реклами на певний строк та у певному місці.
За приписами пункту 3 Типових правил №2067, зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил.
Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу на розміщення зовнішньої реклами здійснюється відповідно до Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».
Виданий у встановленому порядку дозвіл є підставою для розміщення зовнішньої реклами та виконання робіт, пов`язаних з розташуванням рекламного засобу (пункт 24 Типових правил № 2067). 
Згідно пункту 5 Типових правил № 2067, для регулювання діяльності з розміщення зовнішньої реклами сільська, селищна, міська рада може утворювати відділ, управління, інший виконавчий орган або покладати відповідні функції на існуючий відділ, управління (далі - робочий орган). Робочий орган не вправі подавати заяву та одержувати дозвіл на розміщення зовнішньої реклами.
Як визначено пунктом 6 Типових правил № 2067, до повноважень робочого органу належать:
- розгляд заяв розповсюджувачів зовнішньої реклами на надання дозволу, внесення змін у дозвіл, переоформлення дозволу та продовження строку його дії;
- надання у разі потреби розповсюджувачам зовнішньої реклами архітектурно-планувальних завдань на опрацювання проектно-технічної документації для розташування складних (дахових) рекламних засобів;
- прийняття рішення про встановлення пріоритету заявника на місце розташування рекламного засобу, продовження строку, на який встановлено зазначений пріоритет, або про відмову в установленні такого пріоритету;
- підготовка проекту рішення виконавчого органу ради щодо надання дозволу (у тому числі погодження з органами та особами, зазначеними у пункті 16 цих Правил) чи про відмову у його наданні;
- видача дозволу на підставі рішення виконавчого органу ради;
- ведення інформаційного банку даних місць розташування рекламних засобів, плану їх розміщення та надання в установленому порядку інформації для оновлення даних містобудівного кадастру населених пунктів;
- подання територіальним органам спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі матеріалів про порушення порядку розповсюдження та розміщення реклами;
- підготовка і подання виконавчому органу ради пропозицій щодо розмірів плати за надання послуг робочим органом на підставі калькуляції витрат для прийняття відповідного рішення.
Робочий орган здійснює інші повноваження відповідно до законодавства.
У відповідності до наведених вимог Закону України «Про рекламу» та на підставі наведених Типових правил розроблені Правила розміщення зовнішньої реклами в місті Одесі, які затверджені рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради від 22.04.2008 року №434 (далі - Правила № 434 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин та звернення до суду із відповідним позовом).
Як визначено пунктом 1.3 цих правил, Правила є обов`язковими до виконання всіма суб`єктами, що вступають у правовідносини з питань розміщення зовнішньої реклами у межах території міста Одеси. 
Пунктом 1.5 Правил № 434 передбачено, що робочий орган - це управління реклами Одеської міської ради, яке уповноважене регулювати діяльність з розміщення зовнішньої реклами у межах міста Одеси.
Таким чином, робочим органом у м. Одесі є Управління реклами Одеської міської ради.
Згідно з п.6.1 Правил №434 розміщення зовнішньої реклами в межах міста провадиться на підставі дозволів, які видаються робочим органом на підставі відповідного рішення виконавчого комітету Одеської міської ради.
Відповідно до п.3 Правил №434 робочий орган надає фізичним та юридичним особам обов`язкові до виконання приписи про усунення порушень порядку розміщення зовнішньої реклами, а також Правил благоустрою території міста Одеси в частині утримання і забезпечення належного технічного стану та зовнішнього вигляду рекламних засобів; контролює виконання цих приписів.
Також згідно з пунктом 3 Правил №434 робочий орган наділений повноваженням щодо видачі направлень на здійснення демонтажу протиправно розміщених рекламних конструкцій.
Отже, зі змісту наведений положень Правил №434 вбачається, що цими Правилами передбачені повноваження робочого органу, яким, як вже зазначалось, є Управління реклами Одеської міської ради, здійснювати контроль за додержанням цих Правил (у тому числі контроль щодо самовільного розміщення реклами) та звертатися до розповсюджувача зовнішньої реклами з вимогою усунення порушень у визначений строк, а також надавати приписи щодо здійснення демонтажу таких об`єктів.
Спір між сторонами у цій справі виник з приводу зобов`язання усунення перешкод позивачеві у здійсненні його функціональних повноважень. При цьому наявність або відсутність повноважень у позивача щодо здійснення демонтажу дахової конструкції в цій справі є окремим предметом дослідження.
Відповідач заперечує щодо наявності у позивача таких повноважень, зазначаючи, що  питання демонтажу має вирішуватись саме спеціально уповноваженим органом - Головним управлінням Держспоживслужби в Одеській області.

Надаючи правову оцінку наведеним обставинам справи, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Повноваження органів місцевого самоврядування та їх виконавчих органів врегульовані Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», однак положення цього  Закону не містять повноважень таких органів на здійснення заходів щодо державного нагляду (контролю) у сфері рекламних послуг.
Водночас засади рекламної діяльності в Україні, регулювання відносин, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами врегульовано  Законом України «Про рекламу».
Статтею 26 цього Закону передбачено органи, які уповноважені здійснювати контроль за дотриманням законодавства України про рекламу, до яких належать - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, - щодо захисту прав споживачів реклами; Антимонопольний комітет України - щодо дотримання законодавства про захист економічної конкуренції; Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення - щодо телерадіоорганізацій усіх форм власності; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну фінансову політику, - щодо реклами державних цінних паперів; Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку - щодо реклами на фондовому ринку; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах будівництва, архітектури, - щодо спорудження житлового будинку; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства про зайнятість населення, - щодо реклами про вакансії (прийом на роботу).
Органи місцевого самоврядування та їх виконавчі органи у цьому переліку відсутні.
Отже, оскільки чинним на час виникнення спірних правовідносин законодавством визначено уповноважені органи на здійснення заходів державного контролю (нагляду) і відповідач до таких не віднесений, а тому за такого правового регулювання не мав повноважень вживати заходи державного контролю, передбачені Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Пунктами 44, 45, 46 Типових правил №2067 передбачено, що рекламні засоби забезпечуються маркуванням із зазначенням на каркасі рекламного засобу найменування розповсюджувача зовнішньої реклами, номера його телефону, дати видачі дозволу та строку його дії.
Контроль за додержанням цих Правил здійснюють виконавчі органи сільських, селищних, міських рад та інші органи відповідно до законодавства.
У разі порушення порядку розповсюдження та розміщення реклами уповноважена особа органу, який здійснює контроль за додержанням цих Правил, звертається до розповсюджувача зовнішньої реклами з вимогою усунення порушень у визначений строк.
У разі невиконання цієї вимоги орган, який здійснює контроль, подає інформацію спеціально уповноваженому органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2015р. №667, Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства, та який реалізує державну політику, зокрема у галузі державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері. 
Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.
Згідно з пунктом 13.1. Правил розміщення зовнішньої реклами в місті Одесі, затверджених рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради від 22.04.2008 року. №434, демонтаж рекламних засобів здійснюється Комунальною установою «Одесреклама» Одеської міської ради за направленням робочого органу. Для виконання цих функцій підприємство може використовувати послуги суб`єктів господарювання на підставі відповідних договорів.
Пунктом 13.2 Правил №434 встановлено, що демонтаж рекламного засобу здійснюється відповідно до цих Правил у наступних випадках: а) рекламний засіб є протиправно розміщеним; б) рекламний засіб розміщується з порушенням вимог, передбачених розділом 6 цих Правил, або технічний стан рекламного засобу не відповідає вимогам безпеки, а також якщо відповідні порушення чи недоліки не були усунуті у термін, зазначений у приписі робочого органу; в) рекламний засіб перебуває у неналежному санітарному та/або технічному стані (забруднений, погано пофарбований, містить несправні конструктивні елементи тощо), а також, якщо відповідні недоліки не були усунуті у термін, зазначений у приписі робочого органу.
Відповідно до пункту 13.3 Правил №434, у випадках, визначених абзацом «а» пп. 13.2 цих Правил, демонтаж рекламного засобу здійснюється його власником за приписом робочого органу у термін, визначений приписом. Про виконання припису власник рекламного засобу зобов`язаний письмово повідомити робочий орган не пізніше наступного дня від дати демонтажу рекламного засобу. У разі невиконання зазначеного припису у встановлений робочим органом термін, демонтаж рекламного засобу здійснюється Комунальною установою «Одесреклама» Одеської міської ради. У випадках, визначених абзацами «б», «в» пп. 13.2 цих Правил, демонтаж рекламного засобу здійснюється після спливу терміну, зазначеного у приписі робочого органу, якщо вказані у приписі недоліки не усунуті або власник рекламного засобу не здійснив демонтаж самостійно.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20.11.2019 року у справі № 522/19532/14а викладено, зокрема, такі правові висновки щодо тотожного правового спору:
- за змістом Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та «Про рекламу» відповідачі (Управління реклами Одеської міської ради та Комунальна установа «Одесреклама» Одеської міської ради) не належать до числа органів, уповноважених на здійснення заходів державного контролю;
- Типовими правилами розміщення зовнішньої реклами (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 року №2067) передбачено, що в разі невиконання у визначений строк вимог про усунення порушень виконавчі органи міських рад подають інформацію спеціально уповноваженому органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, у разі виявлення невиконання вимоги щодо маркування рекламних засобів відповідач (Управління реклами Одеської міської ради та Комунальна установа «Одесреклама» Одеської міської ради), діючи в межах визначеної законом компетенції, вправі був звернутися до уповноваженого органу державного нагляду (контролю); 
- положення Правил розміщення зовнішньої реклами в місті Одесі від 22.04.2008 року №434 в цій частині суперечать вимогам норм нормативно-правових актів вищої юридичної сили і не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.
За таких обставин, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 20.11.2019 року у справі №522/19532/14а дійшов висновку про те, що видаючи направлення на демонтаж рекламних конструкцій і здійснюючи такий демонтаж, відповідачі (Управління реклами Одеської міської ради та Комунальна установа «Одесреклама» Одеської міської ради) діяли за межами визначеної законом компетенції.
З наведеними висновками 08.06.2021 року Верховний Суд також погодився у справі з аналогічними позовними вимогами № 916/3280/19.

З огляду на вищезазначені висновки Верховного Суду, суд зазначає, що в даному випадку Управління реклами Одеської міської ради вийшло за межі визначених законом повноважень, оскільки питання демонтажу незаконно встановлених рекламних конструкції має вирішуватись саме спеціально уповноваженим органом виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів, яким в Одеській області є Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області.
Відповідно до пункту 3 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2015р. №667, основними завданнями Держпродспоживслужби, зокрема є здійснення відповідно до закону державного нагляду (контролю) за дотриманням законодавства про  рекламу в частині захисту прав споживачів реклами.
Згідно пп. 9 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, Держпродспоживслужба відповідно до покладених на неї завдань здійснює контроль за дотриманням законодавства про рекламу в частині захисту прав споживачів реклами, приймає рішення про визнання реклами недобросовісною, прихованою, про визнання порівняння в рекламі неправомірним з одночасним зупиненням її розповсюдження.
Так, відповідно до листа Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області від 29.01.2020 року вих. – 744/05.3/22-20, адресований Управлінню реклами Одеської міської ради, повідомлено, що контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснюють у межах своїх повноважень: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів - щодо захисту прав споживачів реклами та має право вимагати в рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами усунення виявлених порушень вимог законодавства; вимагати припинення дій, що перешкоджають здійсненню державного контролю; надавати (надсилати) рекламодавцям, виробникам та розповсюджувачам реклами обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень; приймати рішення про визнання реклами недобросовісною, прихованою, про визнання порівняння в рекламі неправомірним з одночасним зупиненням її розповсюдження; приймати рішення про зупинення розповсюдження відповідної реклами. Відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть: рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами.
Зазначено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, за поданням державних органів, або самостійно, крім випадків, які віднесено виключно до компетенції Антимонопольного комітету України та які регулюються законодавством з питань авторського права та суміжних прав, накладає штрафи відповідно до Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 року №693. 
Так в листі зазначено, що повноважень Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області не входять питання щодо демонтажу неправомірно встановлених рекламних конструкцій.
З приводу викладеного, колегія суддів зазначає.
Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства, та який реалізує державну політику, зокрема у галузі державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері. Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи. 
Згідно пп. 9 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, Держпродспоживслужба відповідно до покладених на неї завдань здійснює контроль за дотриманням законодавства про рекламу в частині захисту прав споживачів реклами, приймає рішення про визнання реклами недобросовісною, прихованою, про визнання порівняння в рекламі неправомірним з одночасним зупиненням її розповсюдження.
Так, управління реклами Одеської міської ради звертаючись 23.01.2020 року до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області просило вжити відповідні заходи реагування в межах його компетенції. 
Водночас, за результатами розгляду вказаного звернення Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області не прийняло відповідного рішення. Саме в цьому й є відрізнення зі справою яка пройшла стадію касаційного оскарження з аналогічними позовними вимогами № 916/3280/19.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що до моменту розгляду уповноваженим органом виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів та прийняття ним відповідних заходів реагування, звернення із позовом до суду в даному випадку взагалі є передчасним.
Що стосується оцінки належності дахової конструкції до елементів зовнішньої реклами, суд апеляційної інстанції зауважує, що вищевказані обставини справи, положення чинного законодавства та правові висновки Верховного Суду вказують на те, що відсутність у позивача відповідних повноважень є достатньою підставою для відмови в позові, безвідносно до інших обставин справи, в тому числі щодо доведеності/недоведеності порушення прав позивача та належності/неналежності дахової конструкції, з приводу якої виник спір, до засобів внутрішньої реклами.
Статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
Згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.
Відповідно до ч.1-3 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що рішення підлягає скасуванню.
Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. 
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, – 
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги комунальної установи «ОДЕСРЕКЛАМА» Одеської міської ради та виконавчого комітету Одеської міської ради залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Головуючий суддя 	 	Джабурія О.В.	
Судді	    	Вербицька Н. В.   Кравченко К.В.