ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 р. 	Справа № 953/20199/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Ральченка І.М.
суддів: Бершова Г.Є. ,  Катунова В.В. 
за участю секретаря судового засідання  Сузанського О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 03.02.2021, суддя Божко Валентина Вікторівна, по справі № 953/20199/20
за позовом     ОСОБА_1  
до     Інспектора роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Сича Ігоря Олеговича                   
про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив скасувати постанову інспектора роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Сича І.О. серії ЕАМ № 3489209 від 28.11.2020 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 03.02.2021 у задоволенні позову відмовлено.
Позивач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
В обґрунтування вимог позивач посилався на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Як встановлено судовим розглядом, 28.11.2020 інспектором роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Сичем І.О. винесено постанову про адміністративне правопорушення серії серії ЕАМ № 3489209, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.
За даними оскаржуваної постанови, позивач 28.11.2019, керуючи транспортним засобом «Renault» д/н НОМЕР_1 у м. Харкові по вул. Краснодарській 186, при перевірці документів не пред`явив посвідчення водія, чим порушив вимоги п. 2.1 ПДР України.
Не погоджуючись із рішеннями відповідача позивач звернувся до суду із даним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з доведеності факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Пунктом п. 2.1 ПДР України визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документу на ТЗ, а у випадках передбачених законодавством, ліцензійної картки на ТЗ, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката, зеленої картки)».
В силу п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею ст. 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, доказами є які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Так, положення зазначеного Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.
Судовим розглядом встановлено, що правопорушення, вчинене ОСОБА_1 зафіксоване технічним засобом - бодікамера ха2325, про що зазначено у оскаржуваній постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
13.05.2021 на запит Другого апеляційного адміністративного суду від 29.04.2021 інспектором роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Сичем І.О. надано диск із відеофайлами запису бодікамери ха2325 від 28.11.2020.
Із дослідженого у судовому засіданні відеозапису встановлено, що 28.11.2020 інспектором зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , який на вимогу відповідача пред`явити для перевірки посвідчення водія відмовив: відеофайл VID_20210513_095803_305 - 03:47:47.
В подальшому на повторні вимоги інспектора: VID_20210513_095803_305 - 03:49:37, 03:53:28, позивачем також не пред`явлено посвідчення водія.
При цьому, така позиція позивача обумовлена його твердженням стосовно відсутності підстав пред`явлення посвідчення.
Таким чином, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо доведеності наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, що виявилось у непред`явленні на вимогу інспектора посвідчення на право керуванням транспортним засобом. 
Стосовно доводів апеляційної скарги щодо недотримання відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, визначеного гл. 22 КУпАП, колегія суддів зазначає наступне. 
Зазначені доводи апелянта про порушення відповідачем вимог ст. ст. 268, 278, 279 КУпАП ґрунтуються на твердженні, що справа про адміністративне правопорушення незаконно розглянута на місці зупинки автомобіля, позивач був позбавлений модливості скористатись правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, відповідач проігнорував порядок, встановлений ст. ст. 278, 279 КУпАП.  
Провадження у справах про адміністративні правопорушення органами Національної поліції здійснюється в порядку, визначеному розд. IV КУпАП.
Так, відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема порушення правил дорожнього руху (ч. 1 ст. 126).
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Так, порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення передбачений гл. 22 КУпАП.
Статтею 276 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.
Згідно зі ст. 279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 283 КУпАП встановлено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу.
Втім, дослідженим у ході судового розгляду справи відеозаписом фіксації правопорушення спростовуються доводи позивача щодо недотримання інспектором поліції порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Так, із наданого відеозапису встановлено, що інспектором поліції після зупинки транспортного засобу повідомлено ОСОБА_1 причину зупинки та необхідність пред`явити посвідчення водія, про початок розгляду справи про адміністративне правопорушення та особу, яка буде його проводити.
Посилання ОСОБА_1 стосовно не роз`яснення інспектором прав та обов`язків особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, спростовуються наданим відеозаписом, а саме файлом VID_20210513_095803_305 -  03:47:55 год.
Доводи позивача стосовно ненадання інспектором поліції можливості користуватись правами, передбаченими ст. 268 КУпАП є безпідставними, оскільки у ході розгляду справи відповідачем роз`яснено позивачу про наявність права, однак останнім відповідних клопотань, у тому числі, про надання юридичної допомоги не заявлялось.
Таким чином колегія суддів зазначає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відповідачем проведений у відповідності із порядком, визначеним гл. 22 КУпАП, оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення складена у відповідності до положень ст. 283 КУпАП.
У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем доведено правомірність прийняття оскаржуваної постанови серії ЕАМ № 3489209 від 28.11.2020.
Отже, враховуючи доведеність наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, колегія суддів зазначає, що відповідачем правомірно розглянуто справу про адміністративне правопорушення та винесено постанову про притягнення особи до відповідності.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, з огляду на що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення - без змін. 
Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Київського районного суду м. Харкова від 03.02.2021 по справі № 953/20199/20  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя 		І.М. Ральченко 	
Судді	   	Г.Є. Бершов    В.В. Катунов